Справа № 197/1153/24
Провадження № 2/197/103/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретарі судового засідання Гетьманенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

представник ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 37872,45 грн, а також понесених судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та витрат на правову допомогу. Позов мотивовано тим, що 13.07.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний Договір № 6859610 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна", затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 10500 грн, строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 10500 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день. 12 серпня 2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. 27 травня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 37872,45 грн, з яких: 10500 грн тіло кредиту, 18805,50 грн нараховані проценти, 8566,95 грн нараховані позивачем проценти за 41 календарний день. Також позивач хоче стягнути з відповідача витрати, понесені ним у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності (а.с. 8). 03 березня 2025 року на адресу суду надійшла заява, згідно з якою позивач просить замінити його найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст України" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (а.с. 103-104).

Ухвалою суду 17.03.2025 із внесенням в протокол судового засідання, але без оформлення письмової ухвали, вирішено задовольнити заяву позивача та замінити його найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст України" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал".

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в тому числі шляхом оголошення про виклик на сайті Судової влади України (а.с. 96). 17.03.2025 від неї надійшла заява (а.с. 115), згідно з якою просить розгляд справи провести за її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та без заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.07.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено Договір № 6859610 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 10500 грн. Строк кредиту 360 днів. Тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 1,99% в день, знижена процентна ставка 1,89% в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою становить 85722 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки становить 85408,58 грн. Зазначений договір укладений між сторонами у формі електронного документу та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С9876 13.07.2023 (а.с. 17 - 22).

Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.23-24).

Згідно з договором № 087/20-П від 08.07.2020, укладеним між ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий Дім" та ТОВ "Авентус Україна", згідно з п. 1.1 якого, за цим договором Клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати платежі з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send (а.с. 35).

Факт видачі грошових коштів у розмірі 10500 грн на картку № НОМЕР_1 підтверджується долученим до справи листом ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий Дім" № 7/4941 від 29.05.2024 (а.с. 68).

Як вбачається з відповіді Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" від 03.02.2025 № 20.1.0.0.0/7-250124/68201-БТ, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в банку емітовано карту № НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 , на яку 13.07.2023 було здійснено переказ коштів у розмірі 10500,00 грн. Інформація про платника відсутня (а.с. 97).

Згідно з карткою обліку договору (розрахунком заборгованості) за договором №6859610 від 13.07.2023, заборгованість ОСОБА_1 станом на 26.05.2024 становить 29305,50 грн (а.с. 27 - 31).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18.

У статті 3 ЗУ "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положення ЗУ "Про електронну комерцію" передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначений цим Законом.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Також, під час розгляду матеріалів справи встановлено, що 27.05.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" права грошової вимоги за кредитними договорами (а.с.41- 46).

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Згідно з п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27 травня 2024 року до Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 29305,50 грн, з яких: 10500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18805,50 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 12).

Про відступлення права вимоги ОСОБА_1 повідомлялася шляхом надсилання повідомлення на електронну пошту, зазначену при укладені Кредитного договору (а.с. 25).

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" за договором № 6859610 про надання споживчого кредиту від 13.07.2023 за 41 календарний день (27.05.2024 06.07.2024), заборгованість відповідача перед позивачем становить 37872,45 грн.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак надані позивачем розрахунки за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймаються судом як достовірні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем становить 37872,45 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал". При цьому заперечень щодо позову від відповідача не надходило та альтернативних розрахунків від відповідача не здійснювалося, останній погодився на зазначені умови договору, які не виконав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Судом встановлено, що понесені ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: ордером адвоката Столітнього М.М. серія АІ № 1743738 (а.с. 71); копією свідоцтва адвоката Столітнього М.М серії КС № 9422/10 від 18.09.2020 (а.с. 66); договором про надання правничої допомоги №17/07-2024 від 17 липня 2024 року (а.с. 39 - 40); заявкою № 5456 на виконання доручення до договору № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року (а.с. 15 - 16); актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року (а.с. 33 - 34); рахунком на оплату № 5456-21/11-2024 від 21 листопада 2024 року (а.с. 26).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн підлягають стягненню з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведеного, стягненню з відповідача підлягають 1211,20 грн судового збору.

Керуючись статтями 141, 142, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. 6, 509, 512, 514, 536, 625, 629, 638, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд

вирішив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" заборгованість у розмірі 37872 (тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грвень 20 копійок.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" з державного бюджету 50 % судового збору, що становить 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грвень 20 копійок, сплаченого при поданні позову згідно з платіжною інструкцією № 3859 від 11 листопада 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Широківський районний суд Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 17.03.2025.

Суддя М.В.Панчук