1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2241/25 2/335/1608/2025
про залишення позовної заяви без руху
13 березня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -
10.03.2025 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якій позивач просить суд:
1. Визнати спільним сумісним майном подружжя:
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з наступних об`єктів:
а) житлового будинку, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (А) відповідно до опису об`єкта нерухомого майна, загальною площею - 196, 87 кв.м, житловою площею - 148, 24 кв.м, що складається з наступних господарських будівель та споруд, а саме:
- житлова прибудова, що зображена на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (а);
- прибудова, що зображена на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (al);
- літня кухня-гараж, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (Б);
- сарай, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (В,Д)
- вбиральня, що зображена на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (E);
- гараж, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (Ж). В подальшому згідно із декларацією про готовність об?єкта до експлуатації (копія якої додається), було проведено реконструкцію приміщення гаражу (Ж) під магазин та приміщення по ремонту та зборці меблів за адресою: АДРЕСА_2 ;
- навіс, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (К);
- літня кухня, що зображена на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою ( M-2);
- паркан, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки № 1, 2, 3;
- хвіртка, що зображена на експлікації схематичного плану земельної ділянки № 4;
- ворота, що зображені на експлікації схематичного плану земельної ділянки № 5.
г) земельної ділянки площею 0, 0153 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 2324210:00:08:069:0101.
2. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за позивачем, ОСОБА_1 та за відповідачем, ОСОБА_2 , за кожним окремо, право власності на 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 196, 87 кв.м, житловою площею - 148, 24 кв.м, що складається з наступних господарських будівель та споруд, а саме:
- житлова прибудова, що зображена на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (а);
- прибудова, що зображена на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (al);
- літня кухня-гараж, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (Б); - сарай, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (В, Д)
- вбиральня, що зображена на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (E);
- гараж, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (Ж). В подальшому згідно із декларацією про готовність об`єкта до експлуатації (копія якої додається), було проведено реконструкцію приміщення гаражу (Ж) під магазин та приміщення по ремонту та зборці меблів за адресою: АДРЕСА_2 ;
- навіс, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (К);
- літня кухня, що зображена на експлікації схематичного плану земельної ділянки літерою (M-2);
- паркан, що зображений на експлікації схематичного плану земельної ділянки № 1, 2, 3;
- хвіртка, що зображена на експлікації схематичного плану земельної ділянки № 4;
- ворота, що зображені на експлікації схематичного плану земельної ділянки № 5.
5. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за позивачем, ОСОБА_1 та за відповідачем, ОСОБА_2 , за кожним окремо, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 0153 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 2324210:00:08:069:0101 за адресою: АДРЕСА_2 ;
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було розподілено та передано головуючому судді Рибалко Н.І.
Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, після отримання позовної заяви перевіряє її на дотримання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.
Частиною першою ст.187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.
Проаналізувавши позовну заяву та додані матеріали справи вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу час для усунення недоліків, виходячи з наступних міркувань.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 виник спір про поділ спільного сумісного майна подружжя, тому при прийнятті позовної заяви суд враховує наступне.
Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.
Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
У порушення вказаних вимог позовна заява ОСОБА_1 , не містить:
- відомостей про джерело та час придбання всього спірного майна, та не зазначені докази, які підтверджують вказані обставини;
- обґрунтованого розрахунку вартості всіх об`єктів права спільної сумісної власності подружжя на час звернення до суду з позовною заявою, тобто, дійсну (ринкову) вартість усіх спірних речей - об`єктів права спільної сумісної власності подружжя;
Також, п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачає, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , вказала ціну позову, в розмірі 1 500 000,00 грн., при цьому суд зазначає, що, дійсна вартість спірного майна, що підлягає поділу, має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком або ж звітом суб`єкта оціночної діяльності, або актом про оцінку нерухомого майна, що не унеможливлює процедуру вирішення судом питання про правильність сплаченого, при подачі позовної заяви до суду, судового збору та, взагалі, визначення вартості самого майна, що підлягає поділу.
У зв`язку з цим позивачу необхідно визначити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній ринковій вартості спірного майна кожного об`єкту права спільної сумісної власності подружжя, який вказано у позові, станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна, а також, має сплатити (доплатити) судовий збір, виходячи з загальної вартості спірного майна, що підлягає поділу.
В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна або цінова довідка.
Вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд сторони, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01 січня 2025 року, сума судового збору становить 3 028,00 грн.
Відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, до позовної заяви позивачем не додано доказів сплати судового збору.
Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір з урахуванням обґрунтованої ціни позову та надати суду документ, що підтверджує таку оплату.
Також, позивачем заявлено крім позовних вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя, також і позовну вимогу про визнання за нею права власності на частину спірного майна.
Враховуючи викладене, подана позовна заява містить декілька позовних вимог щодо спірного майна.
Крім того, витяг з Державного реєстру про право власності на житловий будинок і копія свідоцтва про право власності на нього є неналежної якості, оскільки містить нечитабельний текст, розмиті символи, що не дозволяє встановити зміст інформації.
Суд враховує, що прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.
Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.
Керуючись положеннями ст. ст. 175-177, 185, 260 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.
У разі усунення недоліків позовної заяви в зазначений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві разом з усіма доданими до неї документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Н.І. Рибалко