Справа № 386/540/24
Провадження № 2/386/274/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

з участю: секретаря судового засідання Хромей А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог Березівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (с.Одеса) , про оспорення батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, шляхом направлення позову засобами поштового зв`язку, який надійшов до суду 03.05.2024, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 06.05.2024 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, повідомлено, що відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі..

28.05.2024 до суду надійшла заява відповідача, в якій просив розгляд справи провести за правилами позовного провадження та надав суду зустрічну позовну заяву про оспорення батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. Зустрічну позовну заяву обґрунтував тим, що з матір`ю дитини він не проживав разом з серпня 2015 року, шлюб між ними розірвано рішенням Миколаївського районного суду Одеської області 10.06.2016, дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до спливу 10 місяців. Він не може бути біологічним батьком дитини, тому разом з позовною заявою надав до суду заяву про призначення судову молекулярно-генетичної експертизи для підтвердження того, що він не є біологічним батьком дитини.

28.05.2024 постановлено ухвалу суду про прийняття зустрічного позову та призначення справи до загального позовного провадження, справу призначено до попереднього розгляду..

Ухвалою суду від 11.09.2024 провадження у зазначеній справі зупинено в зв`язку з призначенням судової молекулярно-генетичної експертизи, провадження якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

09.12.2024 до суду з експертної установи надійшло повідомлення неможливість проведення експертизи, оскільки для проведення даної експертизи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дитина ОСОБА_3 двічі- 28.10.2024 та 21.11.2024 не з`явились .

Крім того, 06.12.2024 позивач за первісним позовом ОСОБА_2 надіслала до суду заяву, в якій вказала, що для проведення експертизи вона з дитиною не з`явилась, оскільки у неї відсутня можливість взятии участь в експертизі . Також повідомляє, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , однак знаючи це свідомо визнав батьківство в порядку ст. 126 СК України , чим взяв на себе обов`язки , передбачені ст. 150 СК України, тому просила скасувати ухвалу про проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 10.12.2024 поновлено провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду.

16.01.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

04.02.2025 позивач подала письмову заяву в якій просить закрити провадження у справі за її позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,у зв`язку із відмовою від позову, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі їй відомі. Зазначила, що зміст ч. 3 ст. 142 ЦПК України щодо розподілу судових витрат їй роз`яснено і зрозумілі.

Ухвалою суду від 18.03.2025 закрито провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини за відмовою від позову.

04.02.2025 позивач подала письмову заяву в якій визнала зустрічний позов ОСОБА_1 в повному обсязі та просила задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 про оспорення батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини.

Позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність.

Відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність.

Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази та заяву відповідача за зустрічним позовом, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 01.08.2014, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 10.06.2016 шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 21.06.2016.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , батьками якої вказані - батько ОСОБА_1 та мати - ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 09.12.2022 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 стверджує , що актовий запис про народження дитини ОСОБА_3 зроблено на підставі ч. 3 ст. 122 СК України, оскільки позов про розірвання шлюбу ним було подано до Миколаївського районного суду Одеської області 11.05.2016 , рішення було прийняте 10.06.2016, а дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до спливу 10 місяців до набрання законної сили рішення суду про розірвання шлюбу, що знайшло своє підтвердження.

Як вбачається з копії рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 25.07.2016 по справі №508/455/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання дитини, сторони з серпня 2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком., що не підлягає доказуванню.

Крім того, відповідач за зустрічним позовом надала суду заяву, в якій визнала позовні вимоги в поному обсязі та підтвердила факт про те, що біологічним батьком дитини є інший чоловік, а не позивач, який вказаний в свідоцтві про народження дитини.

Так, статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, а обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.

У зв`язку з визнанням відповідачем зустрічного позову до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 1211 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду, згідно платіжних інструкцій, а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, покладається на відповідача за зустрічним позовом .

На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 200,206, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд ,-

ухвалив:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Березівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (с.Одеса) , про оспорення батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини- задовольнити.

Виключити з актового запису №37 від 06.04.2017 про народження ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненим Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в графі «батько» відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як батька.

Повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову до суду в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.. з рахунку НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Місце проживання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_6

Місце проживання відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 . електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_7

Місцезнаходження третьої особи Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): вул. Генерала Плієва, буд. №2, м.Березівка Одеська область , поштовий індекс 67300; .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гут Ю. О.