Справа № 444/4958/24
Провадження № 2/444/465/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ІD паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 4628 від 12.03.2019 р., запис №133, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 17.02.1999 р Жовківським РВ УМВС України у Львівській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Четверта Львівська державна нотаріальна контора 79005, м. Львів, вул. Зелена, будинок № 2 Код ) про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Четверта Львівська державна нотаріальна контора, - про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Департаментом міської агломерації Львівської міської ради від 01 лютого 2024 року, відповідний актовий запис №59, серія НОМЕР_5 .

Після смерті матері позивача - ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема: земельну ділянку площею 1,1640 а, кадастровий №:14:000:0157 на території Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним Державним Актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №032174 від 13.10.2011 року та земельну ділянку площею 0,1280 га. кадастровий №:04:000:0189 на території Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним Державним Актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ № 913077 від 13.10.2011 року.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 21.09.2012 року о 12.год.30 хв. в приміщенні Зашківської сільської ради, Жовківського району, Львівської області склала заповіт, який посвідчений Кіщак Наталією Володимирівною, секретарем Зашківської сільської ради, Жовківського району. Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №91.

За змістом даного заповіту спадкодавець ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме: право власності на земельну ділянку, яка належить їй згідно державного Акту на право власності, серія ЯЛ № 032174 та земельну ділянку, яка належить їй згідно державного Акту на право власності Серія ЯЛ №913077, які розташовані на території Зашківської сільської ради, Жовківського району, Львівської області, заповіла позивачу - ОСОБА_1 .

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.І ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З врахуванням наявності вищезазначеного заповіту, спадкоємцем до майна померлої вказаного у заповіті став позивач, її син. Інших спадкоємців по даному заповіту не має.

Відповідно до ч.І ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

05.11.2024 року позивач, ОСОБА_1 звернувся в Четверту Львівську Державну нотаріальну контору з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом по смерті його матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі даної заяви,державний нотаріус Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галина Ярославівна зареєструвала спадкову справу за № 486/2024, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.11.2024 року, номер у спадковому реєстрі 73236395.

Здійснивши реєстрацію спадкової справи, нотаріус повідомила, що оскільки мнопозивачем пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, вона Постановою від 05.11.2024 року відмовляє позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало його матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Для отримання додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини за Заповітом, нотаріус рекомендувала позивачеві звернутися до суду.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, які починаються з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.І ст.1270 ЦК України.

Відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як стверджує позивач, встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин оскільки, важко переніс смерть матері, що негативно відобразилося на стані його здоров`я, самопочутті, працездатності. Тривалий час не на часі були думки матеріального характеру, зокрема оформлення спадщини згідно із заповітом. Більш того, позивач, як спадкоємець по заповіту, вважав, що до мене не застосовуються встановлені законом строки при наявності заповіту.

Спадкування здійснюється за заповітом або законом, що передбачено ст.1217 ЦК України.

Оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, відтак належним відповідачем у даній справі є його рідна сестра, донька спадкодавця.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідачка ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги по закону, оскільки є рідною донькою спадкодавця - ОСОБА_3 , а тому є належним відповідачем у даній справі. Інших спадкоємців по заповіту та закону немає.

Відповідно до п.10 ч.З ст.175 ЦПК України, позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 03 березня 2025 року о 10 год. 10 хв.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак представником позивача - адвокатом Буковинською С.В. подано на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати за відсутності його та позивача.

Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача - адвокат Ільків Г.М. в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без участі її та відповідача, зазначила, щовони не заперечують проти задоволення позову, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, його представника, відповідача, представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Департаментом міської агломерації Львівської міської ради від 01 лютого 2024 року, відповідний актовий запис №59, серія НОМЕР_5 .

Після смерті матері позивача - ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема: земельну ділянку площею 1,1640 а, кадастровий №:14:000:0157 на території Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним Державним Актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №032174 від 13.10.2011 року та земельну ділянку площею 0,1280 га. кадастровий №:04:000:0189 на території Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним Державним Актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ № 913077 від 13.10.2011 року.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 21.09.2012 року о 12.год.30 хв. в приміщенні Зашківської сільської ради, Жовківського району, Львівської області склала заповіт, який посвідчений Кіщак Наталією Володимирівною, секретарем Зашківської сільської ради, Жовківського району. Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №91.

За змістом даного заповіту спадкодавець ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме: право власності на земельну ділянку, яка належить їй згідно державного Акту на право власності, серія ЯЛ № 032174 та земельну ділянку, яка належить їй згідно державного Акту на право власності Серія ЯЛ №913077, які розташовані на території Зашківської сільської ради, Жовківського району, Львівської області, заповіла позивачу - ОСОБА_1 .

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.І ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З врахуванням наявності вищезазначеного заповіту, спадкоємцем до майна померлої вказаного у заповіті став позивач, її син. Інших спадкоємців по даному заповіту не має.

Відповідно до ч.І ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

05.11.2024 року позивач, ОСОБА_1 звернувся в Четверту Львівську Державну нотаріальну контору з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом по смерті його матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі даної заяви,державний нотаріус Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галина Ярославівна зареєструвала спадкову справу за № 486/2024, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.11.2024 року, номер у спадковому реєстрі 73236395.

Здійснивши реєстрацію спадкової справи, нотаріус повідомила, що оскільки мнопозивачем пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, вона Постановою від 05.11.2024 року відмовляє позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало його матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Для отримання додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини за Заповітом, нотаріус рекомендувала позивачеві звернутися до суду.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, які починаються з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.І ст.1270 ЦК України.

Відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як стверджує позивач, встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин оскільки, важко переніс смерть матері, що негативно відобразилося на стані його здоров`я, самопочутті, працездатності. Тривалий час не на часі були думки матеріального характеру, зокрема оформлення спадщини згідно із заповітом. Більш того, позивач, як спадкоємець по заповіту, вважав, що до мене не застосовуються встановлені законом строки при наявності заповіту.

Спадкування здійснюється за заповітом або законом, що передбачено ст.1217 ЦК України.

Оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, відтак належним відповідачем у даній справі є його рідна сестра, донька спадкодавця.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідачка ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги по закону, оскільки є рідною донькою спадкодавця - ОСОБА_3 , а тому є належним відповідачем у даній справі. Інших спадкоємців по заповіту та закону немає.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Суд враховує, що позивач єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після її смерті, прийняли таку з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено.

Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ч. 1 ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як наслідок позивач пропустив строк для прийняття спадщини.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у судовій справі № 315/765/14-ц викладено висновок, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам, як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. З цих міркувань було скасовано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та ухвалу апеляційного суду про залишення без задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який було обґрунтовано необізнаністю позивача про існування заповіту, складеного на його користь, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд аналогічно розглядає необізнаність особи про складення заповіту на її користь як поважну причину для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, керуючись передусім свободою заповіту як фундаментальним принципом спадкового парова (постанова Верховного Суду від 2 вересня 2020 року, судова справа № 288/1856/18, провадження № 61-3987св20; постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року, судова справа № 656/219/18, провадження № 61-48669св18;постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року, судова справа № 694/1179/17, провадження № 61-40757св18).

Наведені позивачем та встановлені судом в комплексі обставини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , зокрема необізнаність ОСОБА_1 є поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, крім того суд враховує, що крім позивача інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 немає, а тому у разі неприйняття спадщини позивачем, така може бути визнана відумерлою.

Як наслідок суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, позовні вимоги підлягають задоволенню, позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 1216, 1223, 1261, 1269, 1270. 1272, Цивільного Кодексу України, ст.27, 174.175 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Мікула В. Є.