Провадження № 2/638/1223/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Кассіч Н.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Явтух О.Г.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» Харківської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення у розмірі 166840,19 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року було звільнено від кримінальної відповідальності відповідача у кримінальному провадженні № 0000294 від 25 листопада 2019 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. Між Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради в особі головного лікаря Ковальової Олени Олександрівни та Приватним підприємством «Будівельна Компанія «УСТАР» в особі директора, яким є відповідач, 18.11.2018 р. укладено договір № 53 на закупівлю робіт з капітального ремонту фасаду патологоанатомічного відділення на суму 1 366 532,40 грн.

Даний Договір було укладено внаслідок проведення публічної закупівлі через електронну систему публічних закупівель «Prozorro» згідно із Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (зі змінами) (посилання на веб-сайт: https://prozorro.gov. ua/tender/UA -2018-11-13-000991-b). Код згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі: ДК 021:20-7- Будівельні роботи та поточний ремонт. Приватне підприємство «Будівельна Компанія «УСТАР» було визнано таким, що відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації, а також були відсутні підстави для відмови, установлені ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» (з урахуванням відомостей із протоколу розкриття тендерних пропозицій). Тобто, Приватне підприємство «Будівельна Компанія «УСТАР» є переможцем даної публічної закупівлі. Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, та використовуючи його всупереч інтересів підприємства, відповідач у період з 13.11.2018 по 27.12.2018 точного часу та місця досудового розслідування не встановлено, здійснив складання та оформлення шляхом внесення до офіційного документу недостовірних відомостей, а саме до акту приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 27.12.2018 після чого власноруч підписав акт та скріпив його печаткою, що стало, в подальшому, підставою для перерахування на розрахунковий рахунок Приватного підприємства «Будівельна Компанія «УСТАР» бюджетних коштів за виконані роботи. Таким чином, кошториси не відповідають п. 5.4.16 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 [3:2], оскільки в них не зазначені зворотні суми від одержання конструкцій, виробів та матеріалів, отриманих внаслідок демонтажу асфальтобетону та щебню, що призвело до необґрунтованого перерахування бюджетних коштів позивача на рахунок Приватного підприємства «Будівельна Компанія «УСТАР» за виконання робіт з «Капітального ремонту фасаду патологоанатомічного відділенні Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф О.І. Мещанінова».У висновку експерта за результатами проведення судової будівельно- технічної експертизи по даному кримінальному провадженню було зазначено, що розмір матеріальної шкоди складається із 142 208, 77 грн - не зазначені у кошторисах зворотні суми від одержання конструкцій, виробів та матеріалів, отриманих в наслідок демонтажу відповідно до п. 5.4.16 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 Правила визначеності вартості будівництва та 24 631, 42 грн - різниця між ціною договору про закупівлю робіт № 53 від 13.11.2018 щодо капітального ремонту фасаду патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф О.І. Мещанінова» Харківської міської ради на суму 1 366 532, 42 грн. та вартістю фактично виконаних робіт Приватним підприємством «Будівельна Компанія «УСТАР» за вищезазначеним Договором, яка складала 1 341 901,88 грн. Тобто, матеріальна шкода становить 166 840, 19 грн.

06.12.2024 надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач фактично виконував роботи у точності із тим, як визначено умовами договору, договірної ціни та проектно-кошторисною документацією. П.5.4.16 ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013 порушення якого ставлять у вину відповідачу зазначено у розділі інвесторського кошторису, а не у кошторисі виконаних будівельних робіт. Зворотні суми мають бути відображені в актах виконаних робіт за умови, що їх довідково визначили у інвесторському кошторисі, тобто у проектно-кошторисній документації мали бути довідково наведені «Зворотні суми», а вже з цього підрядник, виконавець робіт розуміє, що замовник планує зберігати чи реалізувати демонтований матеріал, використати його у ході ремонтних робіт, направити їх на перероблення (за умови, що це можливо) тощо. У даному випадку у інвесторському кошторисі, проектно-кошторисній документації, договірній ціні наданих позивачем відповідачеві не відображено зворотні суми, натомість міститься графа «Вивіз будівельного сміття». Жодних зауважень з боку ФОП ОСОБА_3 під час виконання договору №53 та під час підписання актів виконаних робіт не було. На виконання договору про закупівлю робіт №53 відповідач вивіз будівельне сміття (демонтований асфальт) з території, яка належить позивачу, що підтверджується договором. У висновку експерта в межах кримінального провадження експерт прийшов до висновків, не досліджуючи проектно-технічну документацію. У висновку експерта є велика кількість недоліків, відповідач укладав та мав відношення до договору №53. Власником, балансоутримовачем розібраного (демонтованого) асфальто-бетонного покриття (відмостків) був позивач. Долю розібраного (демонтованого) асфальто-бетонного покриття мав право визначити виключно позивач. З проектної документації та інвесторського кошторису позивача вбачається, що він не мав наміру отримати зворотні суми, поворотні матеріали, а відтак відповідач виконавши умови договору визначені позивачем не завдав йому шкоди. В ухвали суду по справі №638/656/22 встановлено наявність шкоди, проте не встановлено протиправність поведінки ОСОБА_2 , його вину.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач заперечували у задоволенні позовних вимоги, пояснивши, що зворотні суми в договорі не були зазначені, інформації про можливе повторне використання не було, в іншому інвесторському кошторису це також не зазначалося, асфальту сорок років і він не вартує жодних коштів, асфальт був вивезений як сміття згідно кошторису.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали кримінальної справи №638/656/22, дійшов до наступного.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.05.2024 звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000294 від 25 листопада 2019 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0000294, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, - закрито, у зв`язку із закінченням строків давності. Позовну заяву Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф О.І. Мещанінова» - залишено без розгляду.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000294 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також складання, видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу. Відповідно до наказу № 1 від 17.07.2006 ОСОБА_2 , на підставі рішення засновника від 17.07.2006, приступив до виконання обов?язків директора приватного підприємства «Будівельна компанія «Устар». Під час виконання обов?язків за договором № 53 від 18.11.2018 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння бюджетними коштами.

Так, відповідно до переліку будівельних робіт за актом № 2 від 27.12.2018 відображено відомості про роботу, які фактично підрядником виконані, зокрема у Розділі № 7 «Вимощення» вказано: Розбирання асфальтобетонних покриттів вручну та Розбирання щебеневих покриттів та основ. Згідно п. 5.4.16 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 [3:2] у тих випадках, коли відповідно до проектних рішень здійснюється розбирання конструкцій (металевих, залізобетонних, дерев?яних, тощо), знесення будівель та споруд, внаслідок чого виникає можливість одержання конструкцій, виробів, та матеріалів, придатних для повторного застосування, або провадиться супутне будівництву добування окремих матеріалів (камінь, гравій, ліс тощо), за підсумком локальних кошторисів на розбирання, знесення будівель і споруд та інші роботи довідково наводяться зворотні суми, що враховують реалізацію таких матеріальних ресурсів.

Зворотні суми позначаються окремим рядком під назвою «Зворотні суми» і визначаються на підставі номенклатури і кількості конструкцій матеріалів і виробів, що придатні для подальшого використання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, та використовуючи його всупереч інтересів підприємства, ОСОБА_5 у період з 13.11.2018 по 27.12.2018 точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено здійснив складання та оформлення шляхом внесення до офіційного документу недостовірних відомостей, а саме до акту приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 27.12.2018 після чого власноруч підписав вказаний акт та скріпив його печаткою, що стало, в подальшому, підставою для перерахування на розрахунковий рахунок Приватного підприємства «Будівельна Компанія «УСТАР» бюджетних коштів за виконані роботи. Таким чином, кошториси не відповідають п. 5.4.16 ДСТУ Б Д.1.1- 1:2013 [3:2], оскільки в них не зазначені зворотні суми від одержання конструкцій, виробів та матеріалів, отриманих внаслідок демонтажу асфальтобетону та щебню, що призвело до необґрунтованого перерахування бюджетних коштів КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР на рахунок ПП «Будівельна Компанія «УСТАР» за виконання робіт з «Капітального ремонту фасаду патологоанатомічного відділення КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР по провулку Балакірєва, 3-А в м. Харкові» за договором N? 53 від 13.11.2018 відповідно до судової будівельно-технічної експертизи N? 28625/28564-28713 від 04.11.2020 на загальну суму 142 208 грн 77 коп. Крім того, ОСОБА_5 займаючи посаду директора ПП «Будівельна Компанія «УСТАР» (), будучи службовою особою, діючи умисно та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в 2018 році, більш точного місця та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , склав та вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, а саме: до актів приймання робіт (КБ 2-В), відповідно до укладеного договору N? 53 про закупівлю робіт укладеного з КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР від 13.11.2018 року, що призвело до необгрунтованого перерахування коштів КНП «Міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР на рахунок ПП «Будівельна Компанія «УСТАР» за виконання робіт з «Капітального ремонту фасаду патологоанатомічного відділення КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.1. Мещанінова» ХМР по провулку Балакірєва, 3-а в м. Харкові, що відповідно до судової будівельно-технічної експертизи N?28625/28564-28713 від 04.11.2021 завдало збитків на загальну суму 142 208 грн 77 коп., тобто спричинило істотну шкоду територіальній громаді міста Харкова в особі КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що в межах кримінального провадження преюдиційне значення при розгляді цивільної справи матимуть лише обставини щодо особи, стосовно якої ухвалено вирок або ухвала суду про закриття кримінального провадження, і лише в питанні, чи мали місце певні дії чи бездіяльність та чи вчинені вони цією особою.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 дійшла висновку, що преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

У пункті 7.10 постанови від 01.09.2020 у справі №907/29/19 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо. Велика Палата Верховного Суду вважала, що попереднє рішення суду може бути враховано під час розгляду такого спору та слугувати підставою для звільнення учасників процесу від доказування певних обставин з урахуванням передбачених статтею 75 ГПК правил, зокрема, що преюдиціальне значення надається виключно обставинам, установленим судовими рішеннями, серед яких можна виокремити обставини (факти) того, чи мали місце ці діяння та чи вчинені вони цією особою, а не правовій оцінці таких обставин, яка може полягати, зокрема, у висновках суду про те, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною.

Тобто, наявність/відсутність протиправної поведінки у діях відповідача встановлюється у межах розгляду цивільної справи, оскільки кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих обставин.

Таким чином суд апеляційної інстанції мав надати оцінку рішенню адміністративного суду у справі № 804/6996/17 та на підставі аналізу цього та інших доказів встановити наявність/відсутність протиправної поведінки у діях державного виконавця, чого не було зроблено цим судом.

Так, 13.11.2015 між КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» ХМР та ПП «Будівельна компанія «Устар» в особі директора Гамзатова Г.З. укладено договір №53 про закупівлю робіт. Згідно зазначеного договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик та власними силами і засобами виконати роботи: капітальний ремонт фасаду патологоанатомічного відділення КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» ХМР по пров.Балакірєва, 3А в м.Харкові, (ДК 021:2015-45000000-7- Будівельні роботи та поточний ремонт). Обсяг, перелік і зміст робіт визначаються кошторисною документацією та договірною ціною (Додаток 1). Кожне найменування робіт повинно відповідати ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» Ціна договору становить 1 366 532 грн 40 коп. Договірна ціна складена на підставі зведеного кошторису будови згідно нормативів ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Згідно об`єктного кошторису №01-001-001 визначено розбирання асфальтобетонних покриттів вручну, розбирання щебеневих покриттів та основ (п.142,143), різання дрібнорозмірних фігурних елементів мощення (п.151), навантаження сміття вручну (п.152), перевезення будівельного сміття (п.153).

Згідно акту №2 про приймання виконаних будівельних робіт від 27.12.2018, підписаного представниками КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» ХМР та ПП «Будівельна компанія «Устар», здійснено розбирання асфальтобетонних покриттів вручну, розбирання щебеневих покриттів та основ.

Згідно висновку експерта №28625/28564-28713 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №0000294 кошториси не відповідають п.5.4.16 ДСТУ Б Д1.1-1:2013 (3.2), оскільки в них не зазначені зворотні суми від одержання конструкцій, виробів та матеріалів, отриманих внаслідок демонтажу на суму 142208 грн 77 коп.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 23 вересня 2003р. №154, зі змінами, затверджено Порядок проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів (надалі Правила проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів від 23 вересня 2003р. №154, Порядок №154).

Згідно з преамбулою цього порядку останній є нормативно-правовим актом, який встановлює правила проведення та обсяги робіт з ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів України.

Вимоги цього Порядку обов`язкові для всіх організацій незалежно від їх відомчої належності та форм власності, які займаються ремонтом та утриманням об`єктів благоустрою населених пунктів.

Згідно з п.3.2 Порядку №154 перед виконанням поточного ремонту комісією, призначеною власником об`єкта благоустрою, до складу якої включається представник балансоутримувача, складається дефектний акт.

На підставі дефектного акта розробляється кошторисна документація для проведення поточного ремонту, яка затверджується балансоутримувачем об`єкта благоустрою або його власником.

Пунктом 3.3 Порядку №154 також передбачено, що роботи з поточного ремонту об`єкта благоустрою виконуються на підставі договору підряду, укладеного відповідно до законодавства.

Вартість капітального та поточного ремонтів визначається відповідно для будівельних норм та правил.

Крім того, п.6.1 зазначеного Порядку №154 встановлено, що здавання та приймання виконаних робіт з капітального та середнього ремонтів об`єктів благоустрою проводиться відповідно до діючих державних будівельних норм.

При цьому, відповідно до п.1.1, п.1.2 та п.3.2 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2013р. №293, зазначений стандарт установлює основні правила, зокрема із визначення вартості ремонтно-будівельних робіт лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури та є обов`язковим при визначенні вартості виконаних робіт, що здійснюються за рахунок бюджетних коштів.

Пунктом п. 5.4.16 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» визначено, що у тих випадках, коли відповідно до проектних рішень здійснюється розбирання конструкцій (металевих, залізобетонних, дерев`яних, тощо), знесення будівель та споруд, внаслідок чого виникає можливість одержання конструкцій, виробів та матеріалів, придатних для повторного застосування, або провадиться супутнє будівництву добування окремих матеріалів (камінь, гравій, ліс, тощо), за підсумком локальних кошторисів на розбирання, знесення будівель і споруд та інші роботи довідково наводяться зворотні суми, що враховують реалізацію таких матеріальних ресурсів.Зворотні суми позначаються окремим рядком під назвою «Зворотні суми» і визначаються на підставі номенклатури і кількості конструкцій, матеріалів і виробів, що придатні для подальшого використання.

Вартість таких матеріалів, виробів та конструкцій у складі зворотних сум приймається як за нові за поточними відпускними цінами із застосуванням усередненого коефіцієнту зносу 0,5, крім тих, на які ціни реалізації можуть бути визначені. Вартість матеріалів, одержуваних у порядку попутного добування, при неможливості використання їх на даному будівництві, але за можливості реалізації враховується за поточними цінами франко-місце заготівлі (франко-кар`єр для місцевих матеріалів і викопних; франко-лісосіка для деревини, одержуваної від вирубування лісу тощо).

У випадку неможливості (підтвердженої відповідними документами) використання або реалізації матеріалів від розбирання або попутного добування їх вартість у зворотних сумах не враховується.

Згідно з п.5.8.18.1 ДСТУ Б. Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" за підсумком зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва зазначаються, зокрема, зворотні суми, що враховують реалізацію:

- матеріалів і виробів, одержуваних від розбирання тимчасових будівель і споруд, у розмірі 15 % кошторисної вартості тимчасових будівель і споруд незалежно від терміну здійснення будівництва;

- матеріалів, одержуваних у порядку попутного добування.

Зазначені зворотні суми складаються з підсумків зворотних сум, наведених довідково в об`єктних (локальних) кошторисах.

Отже, вищевказані акти передбачають визначення зворотніх сум, отриманих від реалізації матеріальних ресурсів, отриманих у порядку попутного добування.

Відповідно до пункту 3.2 Методичних вказівок з визначення вартості матеріальних ресурсів, отриманих від розбирання конструкцій, знесення будівель та споруд або отриманих шляхом добування попутно будівництву (МБ 6:2014)» зворотні суми - вартість матеріальних ресурсів, отриманих від розбирання конструкцій, знесення споруд та шляхом добування попутно будівництву та придатних для повторного використання чи реалізації, яка визначається за підсумком ЗРК.

У свою чергу, пунктом 4.4. Вказівок визначено, що при неможливості визначити стан матеріальних ресурсів самостійно підрядником та замовником, додатково залучається відповідний фахівець експертної організації, який спроможний здійснити обстеження цих матеріальних ресурсів та надати матеріальну експертну оцінку щодо технічних та якісних характеристик отриманих матеріальних ресурсів.

Відповідно до пункту 3.5 ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 інвесторська кошторисна документація - це сукупність кошторисів, кошторисних розрахунків, відомостей кошторисної вартості пускових комплексів, зведених кошторисних розрахунків вартості об`єктів будівництва або їх черг, зведень витрат, пояснювальних записок та відомостей ресурсів, складених на стадії розроблення проектної документації.

Згідно п.3.6 ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 локальний кошторис це первинний кошторисний документ, який визначає кошторисну вартість окремих видів будівельних робіт та витрат по будинках, будівлях, спорудах будь-якого призначення, лінійних об`єктах інженерно-транспортної інфраструктури і складається на підставі обсягів робіт, що визначені при розробленні проектної документації.

Тобто, коли відповідно до проектних рішень здійснюється розбирання конструкцій будівель і споруд, внаслідок чого намічається одержання матеріальних ресурсів, придатних для повторного застосування на цій будові, за підсумком локальних кошторисів на розбирання будівель і споруд довідково наводяться зворотні суми. Зворотні суми на стадії складання інвесторської кошторисної документації визначаються на підставі номенклатури і кількості конструкцій, матеріалів і виробів, отриманих від розбирання, та їх вартості, яка приймається як за нові в поточному рівні цін із застосуванням усередненого коефіцієнта зносу 0,5 або за обґрунтованою їх вартістю. Оплата таких послуг здійснюється за окремим договором. Якщо при виконанні будівельно-монтажних робіт застосовуються матеріальні ресурси, отримані від розбирання будівель і споруд, вартість таких ресурсів у типовій формі КБ-2В "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (v0237202-02) приймається за їх обґрунтованою вартістю з урахуванням технічних та якісних характеристик, із зазначенням за підсумком обсягів виконаних робіт вартості таких матеріальних ресурсів, яка не підлягає сплаті замовником (зворотні суми). При цьому, якщо підрядник виконує роботи з доведення таких матеріальних ресурсів до придатного для використання стану та за необхідності транспортування їх до місця тимчасового складування, вартість цих робіт враховується у вартості виконаних будівельно-монтажних робіт додатково.

Суду не надано відомостей, що для визначення демонтованого асфальтобетонного покриття проводилося відповідне дослідження, тобто не надано доказів можливості повторного використання демонтованого асфальту.

Сам замовник (балансоутримувач) не зазначив у проектно-кошторисній документації, складеній ним до укладення договору із відповідачем, довідково зворотні суми, отже виконавець (підрядник) не може навести дані суми у актах виконаних робіт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що асфальтобетонне покриття може бути зворотньою сумою у разі його придатності до повторного використання, що може бути підтверджено лише відповідним висновком експертної організації.

Також, необхідно розрізняти поняття асфальтобетонна крихта на асфальтобетонна суміш.

Суд, зазначає, що асфальтобетонна суміш це суміш, отримана змішуванням у нагрітому стані взятих у відповідних (раціональних) співвідношеннях щебеню (або без нього), природного і (або)штучного дробленого піску, мінерального порошку, модифікуючих добавок (або без них) і бітумного в`яжучого (нафтового дорожнього бітуму або модифікованого нафтового бітуму), що встановлено Технічними умовами ДСТУ Б В.2.7-119:2011 «СУМІШІ АСФАЛЬТОБЕТОННІ І АСФАЛЬТОБЕТОН ДОРОЖНІЙ ТА АЕРОДРОМНИЙ».

Тобто, на думку суду, асфальтобетонна крихта, яка утворилася внаслідок її демонтування не є асфальтобетонною сумішшю.

З повідомлення КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» ХМР №01-30/1057 від 22.05.2023 вбачається, що з моменту утворення лікарні, тобто з 1977 року заміна відмостків позивачем не здійснювалась.

Згідно із наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій орієнтовна тривалість ефективної експлуатації елементів жилих будинків, зокрема, відмостків (вимощення) складає 10 років.

Крім того, в судовому засіданні відповідачем було наголошено, що отриманий асфальт не був придатна для повторного застосування і доказів зворотного позивачем не надано.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1, 2 статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 статті 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У постановах Верховного Суду від 09.01.2019 у справі № 759/2328/16-ц, від 12.05.2020 у справі № 917/84/19 зроблено висновок, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуальної" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону.

Верховний Суд при розгляді справи № 387/554/18 зазначив, що правочин є поєднанням волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Як вже встановлювалося судом, відповідно до умов договору №53 від 13.11.2018 ПП «Будівельна компанія «Устар» виконувало роботи, згідно кошторису з розрахунком договірної ціни та переліком послуг, що є невід`ємною частиною цих договорів, на умовах, передбачених договором, а замовник зобов`язаний здійснити оплату за надані послуги.

Розрахунки за виконаний обсяг робіт здійснюється замовником у безготівковій формі на підставі акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3) протягом 10 банківських днів з дня їх підписання (п. 4.1 Договору).

Таким чином, враховуючи вказане, суд зазначає, що відповідач, уклавши відповідні угоди (Договори) із позивачем, виконував виключно їх умови (умови Договорів).

Доказів визнання нікчемним договору №53 від 13.11.2018, укладеного між КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» ХМР та ПП «Будівельна компанія «Устар» в особі директора Гамзатова Г.З., матеріали справи не містять.

За частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої цієї самої статті).

У відповідності до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно із частинами першою, другою статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (частини перша, друга, п`ята статті 106 ЦПК України)

Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Згідно висновку експерта №28625/28564-28713 під час дослідження використовувалися виключно матеріали кримінального провадження №0000294.

Аналіз зазначеного висновку, свідчить про те, що він частково не відповідає вимогам статті 102 ЦПК України, оскільки експертом безпосередньо не досліджувалося можливість повторного використання матеріалів внаслідок демонтажу, а відтак необхідність зазначення у кошторисі зворотньої суми від одержання, а не будівельного сміття.

Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи позивач не заявляв.

Інших доказів, які б свідчили про неналежне виконання зобов`язань за договорами, укладеними між КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» ХМР та ПП «Будівельна компанія «Устар» в особі директора Гамзатова Г.З., в частині не визначення в кошторисі зворотніх сум суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 142208,77 грн внаслідок не зазначення зворотньої суми не обґрунтовані та не підлягають до задоволення.

Разом з тим, висновок експерта в частині визначення вартості деталей риштування є обґрунтованим, оскільки в цій частині складений безпосередньо при дослідженні оригіналів кошторисів та з виростанням визначеної законом методології.

Відповідно до частин першої та другої статті 875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Частиною першою статті 877 ЦК України встановлено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно із частиною третьою статті 875 ЦК України до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За приписами статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Умовами договору підряду сторони узгодили, що підрядник зобов`язується почати роботу протягом 5-ти днів з моменту отримання авансу згідно підпункту 6.1.1 даного договору. Роботи по будівництву об`єкту в об`ємі відповідно до додатку № 1 до даного договору підрядник зобов`язується виконати протягом 90 днів з моменту оплати авансу згідно підпункту 6.1.1 даного договору (підпункти 2.1-2.2 пункту 2 договору підряду).

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Наслідки порушення умов договору щодо строків виконаних робіт передбачені частинами другою та третьою статті 849 ЦК України в межах здійснення замовником права перевірки у будь-який час ходу та якості роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Зокрема, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

За приписами статті 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Враховуючи викладене, оскільки вартість деталей, які є інвентарним майном, завищено відповідачем, що підтверджується висновком експерта у відповідній частині, відомістю ресурсів до акту №1 від 09.11.2018, №2 від 27.12.2018, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у розмірі 24630 грн 54 коп.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, у тому числі, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.632,536877 ЦК України, ст. ст.3,4,5,12,13,76-81,141, 263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» Харківської міської ради (м. Харків, пров. Балакірєва, буд. 3А) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» Харківської міської ради матеріальну шкоду у розмірі 24630 (двадцять чотири тисячі шістсот тридцять) грн 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 447 (чотириста сорок сім) грн 02 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Є.В.Невеніцин