Справа № 426/6355/20
Провадження № 2-в/185/88/25
У Х В А Л А

про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі

18 березня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 426/6355/20,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника заявника Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» Бокати Анни Валеріївни, якою вона звернулася щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 426/6355/20 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині рішення Сватівського районного суду Луганської області від 28 жовтня 2020 року.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Суд, дослідивши зібрані матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно з ч.1 ст.494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до ч.2 ст.494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне заочне рішення Сватівського районного суду Луганської області від 28 жовтня 2020 року по справі № 426/6355/20 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк».

Цивільна справа № 426/6355/20 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходила та не передавалась.

Інших матеріалів справи учасниками справи суду не надано.

За таких обставин, суд вважає за можливе відновити втрачене провадження в частині наявного в ЄДРСР судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.488, 489, 491, 493, 494 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 426/6355/20 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вважати встановленим зміст відновленого судового заочного рішення Сватівського районного суду Луганської області від 28 жовтня 2020 року у справі № 426/6355/20 в такій редакції: «

Справа № 426/6355/20

РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

28 жовтня 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Діброви А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сватове цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - представник позивача адвокат Футорян Світлана Миколаївна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 27 липня 2007 року між АБ «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Ф-221 від 27 липня 2007 року, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором.

Умовами кредитного договору є: сума кредиту 35000,00 доларів США, процентна ставка за користування кредитом 12,9% річних. Процентна ставка, що нараховується на залишок простроченої заборгованості відповідно до п. 3.2.7 Кредитного договору -13,9 % річних. Строк повернення кредитних коштів до 26 липня 2027 року.

Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у доларах США, що підтверджується випискою з позичкового рахунку відповідача.

Відповідач порушує строки повернення кредиту та процентів, що встановлені кредитним договором, тому позивач вимагає погашення заборгованості за кредитом та процентами, а також дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, нарахованих згідно з умовами Кредитного договору.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору утворилась заборгованість, а саме: заборгованість по кредиту строкова 12688,01 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена -18520,24 доларів США; заборгованість по процентах поточна - 538,98 доларів США; заборгованість по процентах прострочена 43352,87 доларів США.

Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 19 травня 2020 року складає 75100,10 доларів США.

Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 75100,10 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 29932,27 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.5).

У судове засідання відповідач повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 117-118, 120-121). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України за наявності згоди представника позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

28.10.2020 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Ф-221 від 27 липня 2007 року, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві кредит у доларах США, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору є: сума кредиту 35000,00 доларів США на строк з 27.07.2007 по 26.07.2027, процентна ставка за користування кредитом 12,9% річних. Процентна ставка, що нараховується на залишок простроченої заборгованості процентна ставка, визначена у п. 3.2.7 Кредитного договору, складає 13,9 %, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Строк повернення кредитних коштів до 26 липня 2027 року (а.с. 19-22, 28-41).

Випискою з особового рахунку позичальника за період з 27.07.2007 по 19.05.2020 підтверджується отримання кредиту відповідачем (а.с. 55-84,).

Згідно п. 1.2 кредитного договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту щомісяця згідно з визначеним у договорі графіком, а згідно п.3.3.2 договору відповідач зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 12,9% річних не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також у день закінчення строку, на який надано кредит.

У п. 3.2.7 кредитного договору зазначено, що на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховуються, виходячи з 13,9 процентів річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконує і станом на 19 травня 2020 року має заборгованість у сумі 75100,10 доларів США, а саме:

заборгованість по кредиту строкова 12688,01 доларів США;

заборгованість по кредиту прострочена -18520,24 доларів США;

заборгованість по процентах поточна - 538,98 доларів США;

заборгованість по процентах прострочена 43352,87 доларів США (а.с.6-11).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Щодо стягнення суми заборгованості в іноземній валюті, суд виходить з наступного.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України, грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що, укладаючи договір, його пунктом 1.1 сторони визначили характер грошового зобов`язання та дійшли згоди, що грошовою одиницею виниклих зобов`язань є долар США.

Згідно вищевказаного договору кредит надано в іноземній валюті доларах США.

Відповідно до п.1.2 договору кредит мав погашатися відповідачем шляхом внесення щомісячних платежів в розмірі по 145,83 доларів США.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У п. 47, 52 постанови Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц, провадження № 14-134цс18, зазначено, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням.

У вказаній постанові Великої палати Верховного Суду містяться висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц викладено правовий висновок, згідно якого заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству.

Отже, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті доларах США є обґрунтованою.

Виходячи з викладеного вище, порядку, умов та обставин укладення Кредитного договору між сторонами, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту у передбачений договором строк не виконує і має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в валюті кредитування, тобто в доларах США, відповідно до заявлених позивачем вимог у сумі 75100,10 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 29932,27 грн. ( а.с.1).

На підставі ст.ст. 526, 530, 533, 536, 610-612, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 258-259, 280-282, 352 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) заборгованість за кредитним договором № Ф-221 від 27 липня 2007 року у сумі 75100,10 доларів США ( сімдесят п`ять тисяч сто доларів США 10 центів), з яких: заборгованість по кредиту строкова 12688,01 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена -18520,24 доларів США; заборгованість по процентах поточна - 538,98 доларів США; заборгованість по процентах прострочена 43352,87 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) витрати по сплаті судового збору у сумі 29932 грн. 27 коп. (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять дві грн. 27 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.П. Бабічева»

Ухвала про відновлення втраченого судового провадження набирає законної сили з моменту її підписання і підлягає оскарженню протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У. М. Болдирєва