Провадження № 2-о/161/137/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань - Новак Л.В.,

за участю представниці заявниці Ходачинської Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за заявою адвокатки Ходачинської Юлії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області, про встановлення факту проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

10.12.2024 заявниця ОСОБА_1 , через свого представника, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд із заявою про встановлення факту проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини.

Заяву обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 чоловік Заявника 1 ОСОБА_1 , батько заявника 2 ОСОБА_2 та заявника 3 ОСОБА_3 .

Померлий ОСОБА_4 до дня смерті постійно проживав разом з сім?єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на момент смерті ОСОБА_4 не мав зареєстрованого місця проживання.

Зняття із зареєстрованого місця проживання було викликано тим, щоб зменшити витрати на комунальні послуги, які рахуються на кількість зареєстрованих осіб. По факту ОСОБА_4 не змінював свого постійного місця проживання.

Оскільки, в померлого було відсутнє зареєстроване місце проживання, в заявників наразі виникли труднощі в оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_4 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась, заповіт від його імені не посвідчувався.

Заявники звернулися до нотаріуса для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , проте нотаріусом їм було відмовлено в заведенні спадкової справи у зв?язку з тим що не має факту підтвердження прийняття ними спадщини шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті.

У зв?язку з чим заявники вимушені звернутися з даною заявою до суду для встановлення факту проживання із спадкодавцем за однією адресою на час смерті з метою оформлення спадкових справ після смерті ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представниця заявниці ОСОБА_1 адвокатка Ходачинська Ю.Ю. заяву підтримала, просила задовольнити.

22.01.2025 на адресу суду надійшла заява заявника ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутності, заяв підтримує, просить задовольнити.

ОСОБА_3 22.01.2025 надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити.

Заслухавши думку представниці заявниці, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 видане Луцьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с.8).

ОСОБА_4 являвся чоловіком заявниці ОСОБА_1 , батьком заявника ОСОБА_2 та заявниці ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане Луцьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с.9-11).

Померлий ОСОБА_4 знявся з задекларованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв?язку із вибуттям до АДРЕСА_2 . Проте ОСОБА_6 що підтверджується інформацією з Реєстру Луцької міської територіальної громади №13944 виданої 04.09.2024 року (а.с. 12).

Згідно відомостей з будинкової книги в житловій квартирі за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_4 був зареєстрований з 27.12.1992 року (а.с.14-15).

У виписці №470 КЗ "Луцька міська лікарня" зазначена домашня адреса ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 . (а.с. 21)

Згідно відповіді на адвокатський запит Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області № 55747-2024 від 15.11.2024 зазначено, що в електронному рапорті Луцького РУП ГУНП у Волинській області зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 було направлено СОГ для фіксування смерті ОСОБА_4 . Під час огляду місця події та поверхневому огляді трупа слідів насильницької смерті не виявлено (а.с.20).

Спадкове майно спадкодавця розташовано в с. Хорлупи Ківерцівського району Волинської області та складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , земельної ділянки (а.с.17-19).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_2 і з 2015 року вони разом постійно проживали по АДРЕСА_3 , але окремо від ОСОБА_4 . ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно проживали з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини».

Згідно з пунктами 3.19, 3.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Верховний Суд неодноразово зазначав у спірних правовідносинах, що положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією ( 254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Суд виходить з того, що реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах: від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18; від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20, провадження №61-2387св22.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Так, дослідженими судом доказами та показаннями свідка повністю підтверджується той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на час смерті ОСОБА_4 постійно проживали разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , однак не підтверджується факт проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини обґрунтована та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 293, 315, 319 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час його смерті.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заявниця: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області, адреса: Луцький район, с. Підгайці, вул Шкільна, 30.

Повний текст судового рішення складено 17.03.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк