Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/246/25
Провадження №2/936/90/2025
12.03.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Дзямко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в селищі Воловець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
27.02.2025 року до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшов вищезазначений позов, мотивований тим, що сімейне життя позивача з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, які на даний момент є повнолітніми, однак на час подання позову між сторонами не досягнуто згоди на розірвання шлюбу в позасудовому порядку. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просить суд шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвати.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить судовий розгляд справи провести без його участі, позов підтримує.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Правом на подання відзиву не скористалася.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 08.04.1994 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської управи, актовий запис №198 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.04.1994 ).
Неповнолітніх дітей у сторін від шлюбу немає.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як вбачається з поданої позовної заяви, сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, оскільки спільнім подружнім життям вони не проживають, втратили почуття любові та поваги один до одного, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін.
Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Заяви про відновлення дошлюбного прізвища від відповідачки не надходило.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.
Згідно із ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Керуючись статтями 141, 142, 258,259, 263-265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.
Шлюб, зареєстрований 08.04.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської управи, актовий запис №198, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Софілканич О.А.