УХВАЛА

14 березня 2025 року

м. Київ

справа № 452/1660/21

провадження № 61-2965ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року в указаній справі.

У доданій до скарги заяві ОСОБА_1 зазначає, що подання касаційної скарги було затримано через те, що він майже рік чекав призначення йому адвоката Самбірським місцевим центром з надання безоплатної правової допомоги.Також вказав, що суди попередніх інстанцій розглянули справу за його відсутності.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Згідно з вимогами частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Передбачений статтею 394 ЦПК України строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, за винятком випадків неповідомлення особи про розгляд справи та виникнення обставин непереборної сили.

У наведеній ситуації з метою вирішення процесуального питання допуску до касаційного оскарження судових рішень суд касаційної інстанції враховує, оцінює та перевіряє наведені заявником виняткові обставини, які зумовили тривалий пропуск строку звернення з касаційною скаргою, тобто ті обставини, які визначені виключно у частині третій статті 394 ЦПК України.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - Реєстр) не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Установлено, що повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року складений 19 жовтня 2023 року. Касаційну скаргу, стосовно якої вирішується питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, подано ОСОБА_1 06 березня 2025 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

У постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що «особою, не повідомленою про розгляд справи», не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження.

Із судових рішень у цій справі убачається, що:

17 серпня 2021 року ОСОБА_1 в межах цієї цивільної справи подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на половину житлового будинку та на частину земельної ділянки (паю) в порядку спадкування за законом, яка в подальшому була залишена без розгляду ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року;

не погодившись із рішеннямСамбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року в цій справі, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу;

у постанові Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року, зокрема, вказано, що суд заслухав пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги.

Враховуючи що ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву, оскаржував в апеляційному порядку рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року, був присутнім у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції та підтримував вимоги апеляційної скарги, слід зробити висновок, що заявник був обізнаний про розгляд даної справи.

Разом із тим, касаційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, колегія суддів Верховного Суду таких обставин не вбачає.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року та інших.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана 06 березня 2025 року після одного року з дня складення повного тексту оскарженої постанови суду апеляційної інстанції, а виключні обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, відсутні, у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою належить відмовити на підставі частини третьої статті 394 ЦПК України.

Той факт, що ОСОБА_1 28 листопада 2023 року, тобто в межах річного строку, вперше звернувся з касаційною скаргою на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року не може бути прийнятий до уваги, оскільки вказана касаційна скарга 11 грудня 2023 року Верховним Судом була повернута заявнику на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, відповідна ухвала отримана ОСОБА_1 27 грудня 2023 року, а з повторною касаційною скаргою він звернувся лише 06 березня 2025 року, тобто поза межами присічного строку, встановленого частиною третьою статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов