Справа № 351/1788/24
Номер провадження №2/351/158/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Петрички О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині цивільну справу за позовом адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Петричка Олександр Євгенович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позовної заяви представником позивача зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,50 га, що розташована на території Джурівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 012261, виданого Джурівською сільською радою 06.04.2001, житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,6534 га, що розташована на території с. Джурів Коломийського району Івано-Франківської області, та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 018028, виданого Джурівською сільською радою 21.04.1997.

14 травня 2024 року позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області Білоконь К.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що на день смерті спадкодавиці він не був зареєстрований разом з померлою за однією адресою, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори до шести місяців не подавав, а тому вважається таким, який не прийняв спадщину.

На день смерті ОСОБА_2 позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживав з матір`ю до її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Старостинського округу № 1 с. Джурів від 17.05.2024.

Станом на 15.04.1991 у господарстві за адресою: АДРЕСА_1 (суспільна група - колгоспний двір), була зареєстрована лише ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки нотаріуса від 14.05.2024 заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 від інших спадкоємців не надходило, отже на сьогоднішній день ніхто крім позивача не претендує на вказане господарство.

У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі, він звернувся до суду із позовною заявою. Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавицею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити, суду пояснив, що мати на 81 році життя важко захворіла, їй потрібен був постійний догляд. Тому позивач постійно проживав з матір`ю у с. Джурів. Адреса реєстрації його була АДРЕСА_2 . Працював також в м. Чернівці. Про його ситуацію керівництво знало і ставилося до нього із розумінням. Працював він не кожен день, їздив на роботу автомобілем і міг виконувати свої обов`язки і ввечері, а проживав весь час у с. Джурів біля матері та здійснював за нею постійний догляд.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача - Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області Кушик В. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що вони із позивачем сусіди. ОСОБА_2 у 2013-2014 роках захворіла. З того часу позивач ОСОБА_1 проживав з матір`ю до її смерті. Більше ніхто з ними не проживав, сестра інколи приїжджала, але не проживала. Зранку та ввечері він бачив ОСОБА_1 кожного дня біля будинку. Із матір`ю позивача був знайомив, знав, що вона хворіла, була лежачою через хворобу. ЇЇ син ОСОБА_1 постійно доглядав за мамою і проживав з нею до її смерті. Похоронну церемонію здійснював також позивач.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він із покійною ОСОБА_2 сусіди через два будинки. Починаючи з 2012 року позивач ОСОБА_1 постійно проживав з матір`ю ОСОБА_2 до самої її смерті. Він постійно бачив позивача біля її будинку. Ночував з мамою, лікував її, так як остання хворіла і потребувала постійного догляду. Більше ніхто з ними не проживав.

Вислухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 липня 1964 року Джурівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 19. Матір`ю дитини записана ОСОБА_2 , а батьком - ОСОБА_6 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 11 червня 2020 року виконкомом Джурівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Джурів Снятинського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 12.

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ІФ № 012261, виданого 06 квітня 2001 року вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Джурівської сільської ради народних депутатів від 28 березня 2001 року є власником земельної ділянки площею 0,50 га. Земельна ділянка розташована на території Джурівської сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 681.

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ІФ № 018028, виданого 21 квітня 1997 року вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення 9 сесії ІІ скликання Джурівської сільської ради народних депутатів від 08 вересня 1996 року є власником земельної ділянки площею 0,6534 га. Земельна ділянка розташована на території с. Джурів. Цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 96.

З копії свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння від 16 січня 1989 року ОСОБА_2 є власником житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , які належать колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 .

Відповідно до копії заповіту від 26.12.2011, посвідченого секретарем Джурівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29248792 від 28.12.2011, за № 52258499 зареєстрований заповіт ОСОБА_2 .

Згідно з копією заяви до Першої Снятинської державної нотаріальної контори № 401 від 14.05.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 .

Згідно з копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76942922 від 14.05.2024, за № 72429199 зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою № 851/02-14 від 14.05.2024, виданою державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області Білоконь К.С., після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в с. Джурів Коломийського району Івано-Франківської області, заведена спадкова справа № 172/2024 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 травня 2024 року за № 401 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_2 . Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області Білоконь К.С. № 852/02-31 від 14.05.2024 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителю АДРЕСА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 не подав заяву про прийняття спадщини за заповітом до шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 та не проживав на день її смерті разом із померлою ОСОБА_2 за однією адресою.

Згідно з довідкою № 666 від 09.06.2020, виданою виконкомом Джурівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 дійсно поховав тіло своєї матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживали разом та вели спільне господарство.

Згідно з довідкою № 541 від 17.05.2024, виданою старостою Старостинського округу № 1 с. Джурів, на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 дійсно проживав з нею в господарстві за адресою: АДРЕСА_1 та протягом останніх років доглядав її та організовував обряд поховання.

Згідно з довідкою № 725 від 02.07.2024, виданою старостою Старостинського округу № 1 с. Джурів, станом на 15.04.1991 в колгоспному дворі АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з довідкою № 173 від 28.02.2024, виданою старостою Старостинського округу № 1 с. Джурів, станом на день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в житловому будинку в АДРЕСА_1 , крім померлої зареєстрованих та проживаючих осіб немає.

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 - відомості про право власності відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач, відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , звернувся до нотаріальної контори після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто лише 14.05.2024, оскільки вважає, що він прийняв спадщину, тому що проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Доказами, які свідчать про фактичне прийняття спадщини ОСОБА_1 , тобто про проживання спадкодавиці ОСОБА_2 на момент смерті зі спадкоємцем ОСОБА_1 у житловому будинку АДРЕСА_1 , є довідки № 541 від 17.05.2024, № 666 від 09.06.2020 та показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми доказами на підтвердження факту, який просить встановити позивач.

Ураховуючи викладене вище, приймаючи до уваги у сукупності письмові докази по справі, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню позовну вимогу про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Щодо позовної вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 . Спадщину позивач прийняв відповідно до вимог закону, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок та земельні ділянки у зв`язку з тим, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, судом встановлено, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 була зареєстрована одна спадкодавиця ОСОБА_2 , яка була єдиним власником цього домоволодіння, але право власності на нього не зареєстроване у встановленому законом порядку.

У спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на цей спадковий житловий будинок, а тому він не оформив у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлений можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку.

Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовадвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживав разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Джурів Коломийського (колишнього Снятинського) району Івано-Франківської області, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Джурів Коломийського (колишнього Снятинського) району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,6534 га, що розташована на території с. Джурів Коломийського району Івано-Франківської області, та належала спадкодавиці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Джурів Коломийського (колишнього Снятинського) району Івано-Франківської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 018028, виданого Джурівською сільською радою 21 квітня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,50 га, що розташована на території Джурівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, та належала спадкодавиці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Джурів Коломийського (колишнього Снятинського) району Івано-Франківської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 012261, виданого Джурівською сільською радою 06 квітня 2001 року.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- відповідач: Снятинська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: 78301, Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Снятин, пл. Незалежності, буд. 1, .

Суддя Іван ПОСОХОВ