Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2025 Справа №607/21839/24 Провадження №2/607/224/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки, адвоката Світлика О. М.,

представника відповідача, адвоката Вереса М. Я.,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2015 року, який було розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2017 року, справа №607/10096/17. У даному шлюбі народився спільний син сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2020 року у справі № 607/9046/20 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яким вирішено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 2 200 (дві тисячі двісті),00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Матеріальний стан стягувача аліментів змінився, оскільки дитина виросла, син відвідує школу та секцію боксу, йому потрібно допомагати в навчанні, розвивати здібності, забезпечити фізичний розвиток. Також змінились витрати на харчування дитини та забезпечення її одягом, шкільним приладдям, предметами першої потреби і гігієни, й загалом існуючий рівень цін, котрий змінився з 2020 року, рівень інфляції в країні, та війна рф проти України, зумовлює ситуацію коли стягуваний розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дитині належного життєвого рівня та гармонійного розвитку дитини.

ОСОБА_3 з січня 2023 року відвідує секцію боксу у спортивному комплексі «Текстильник спортс фекторі» (вул. Текстильна, буд. 18, м. Тернопіль), за відвідування якої, за період з січня 2023 року по квітень 2024 року, позивачка сплатила 6 595,00 грн.

Дитина часто хворіє, в тому числі простудними захворюваннями. З 06 лютого 2024 року по 19 лютого 2024 року ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в Отоларингологічному відділенні з центром слуху та щелепно-лицевої хірургії КНП «ТОДКЛ» ТОР, де було проведено оперативне хірургічне втручання коблаційна аденотомія, лівобічна тимпаностомія. Післяопераційний діагноз: аденоїди ІІІ ступеню, лівобічний секреторний середній отит.

Таке оперативне втручання потребувало додаткових витрат на придбання необхідних медичних виробів та здійснення медичних досліджень. Так, 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 було придбано у ФОП ОСОБА_6 набір для проведення аденотомії та однобічної тимпаностомії вартістю 11 700,00 грн. Також 13 лютого 2024 року в Медичній лабораторії «Сінево» було проведено дослідження: ПЛР Вірус Епштейна-Барр та ПЛР Цитомегаловірус, загальна вартість проведених досліджень склала 2 260,00 грн.

В період з 26 лютого 2024 року по 01 березня 2024 року дитина знаходилась на лікуванні в Онкогематологічному дитячому відділенні КНП «ТОДКЛ» ТОР, лікарем спеціалістом (хірург) було рекомендовано консервативне лікування, спостереження в динаміці, контрольне УЗД лімфатичних вузлів. З метою правильного діагностування, оскільки скарги на здоров`я були до госпіталізації, було проведено медичні дослідження: в Медичній лабораторії «Сінево» - Антитіла IgM (метод IFT) Bartonella henselae, вартість дослідження 780,00 грн; Клініка «ПроХелс» (ТОВ «Прохелс») КТ шиї з контрастом, вартість дослідження 1 800,00 грн.

У зв`язку з необхідністю додаткових витрат на лікування сина, ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_2 з проханням оплатити частину лікування. В березні 2024 року відповідач перерахував на банківську карту позивачки 11 000,00 грн, проте в подальшому 5 місяців не сплачував визначенні раніше рішенням суду аліменти в сумі 2 200,00 грн щомісячно.

Таким чином, ОСОБА_1 понесла додаткові витрати на утримання сина, що зумовлені особливими обставинами, а саме хворобою дитини та розвитком здібностей дитини, загальна сума яких становить 23 135,00 грн. Дитина проживає разом з ОСОБА_1 увесь час з народження. ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не бере, зокрема, відповідно до довідки від 23 травня 2024 року № 02-08/38, виданої Тернопільською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 24, за весь період навчання відповідач не з`являвся в школі, не відвідував батьківські збори, не цікавився успішністю дитини та не брав участі у навчально-виховних заходах.

З врахування наведених обставин, ОСОБА_1 вважає, що вся сума понесених нею зазначених додаткових витрат на утримання дитини підлягає стягненню з відповідача, оскільки останній жодної особистої участі в житті дитини не бере, та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

При стягненні аліментів ОСОБА_1 просить врахувати, що ОСОБА_2 є здоровою та працездатною особою. 25 березня 2021 року відповідач набув у власність в порядку спадкування земельну ділянку загальною площею 2,11 га, кадастровий номер: :01:001:0523, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка перебуває в користуванні Приватного підприємства "ДОЛИНА - РОМА" () на праві оренди.

З огляду на зазначене, позивачка просила суд збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2020 року у справі № 607/9046/20, з твердої грошової суми у розмірі 2 200,00 грн, щомісячно, на тверду грошову суму у розмірі 8 000,00 грн, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 її користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 зумовлені особливими обставинами (хворобою та розвитком здібностей дитини) в розмірі 23 135,00 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

08 листопада 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано відзив на позов про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, який подано представником позивача адвокатом Вересом М. Я.

В цьому відзиві зазначено про те, що ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнає частково з наступних підстав. Відповідач стверджує, що він, як батько, ніколи не ухилявся від своїх обов`язків утримувати сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будь-якої заборгованості щодо сплати аліментів в нього немає. Він купляв своєму синові спортивний інвентар, одяг, дитячі іграшки, в тому числі самокат. Час від часу батько з сином разом проводили дозвілля, що в матеріальному плані забезпечував відповідач. Будь-яких чеків про оплату не зберігав, оскільки не думав, що вони знадобляться.

Сума, яку позивачка заявила в позовних вимогах, для ОСОБА_2 , на сьогоднішній день є абсолютно непосильною. На даний момент він не працює. Будь-яких додаткових доходів не має. Крім того, перебуваючи у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача народилася ще одна дитина - ОСОБА_7 . На її утримання та виховання теж потрібні кошти.

Позивачка посилається на фактичний розмір прожиткового мінімуму на одну особу, який розраховується сторонами соціального діалогу на національному рівні - всеукраїнським об`єднанням профспілок, всеукраїнським об`єднанням роботодавців та Кабінету Міністрів України, однак жодного законодавчого закріплення не має, ні у формі Законів України, ні у формі Постанов Кабінету Міністрів України. Крім того, позивачка не надала жодних доказів про щомісячну витрату коштів для утримання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», від 09 листопада 2023 року встановлено прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років у розмірі 3 196,00 грн, а тому враховуючи теперішні доходи відповідача, не маючи практичної можливості заробити, ОСОБА_2 вважає, що доцільним буде стягувати з нього на користь спільного сина сторін 3 000,00 грн. щомісячно. Ця сума є вищою, ніж мінімальний розмір визначений законом та забезпечить дитині нормальний розвиток. Саме такий розмір аліментів буде доцільним, посильним для відповідача та не буде суперечити чинному законодавству.

Стосовно додаткових витрат на дитину, сторона відповідача зауважує, що про те, що заняття з боксу частково оплачував ОСОБА_2 (передавав готівку в руки), коли приводив дитину на бокс, ОСОБА_1 просто отримала квитанцію про оплату. На даний момент ОСОБА_8 секцію боксу не відвідує.

Стосовно витрат на лікування відповідач повідомляв позивачці, що оскільки дитина зареєстрована в селі Малий Ходачків, то потрібно тільки направлення в КНП «ТОДКЛ» ТОР і тоді лікування, в тому числі оперативне втручання, буде безкоштовно. Однак ОСОБА_1 відповіла, що вона «позоритись» не буде, взяла кошти з аліментів і здійснила їх лишню витрату. Проте, оскільки це спільна дитина, ОСОБА_2 згідний оплатити половину суми на лікування, а саме 8 270,00 грн. Сума, в розмірі 23 135,00 грн, яку просить стягнути позивачка для відповідача є непідйомною..

Позивачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Світлик О. М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Адвокат Світлик О. М. також повідомив, що позивачкою понесені судові витрати у розмірі 15 000,00 грн на оплату правової допомоги, про які ОСОБА_1 повідомляє та заявить до стягнення з відповідача.

Представник відповідача - адвокат Верес М. Я. у судовому засіданні суду пояснив, що його довіритель визнає позовні вимоги частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 3 000,00 грн щомісяця, однак просить врахувати, що у ОСОБА_2 є сім`я та ще одна дитина, яка перебуває на його утриманні. Щодо додаткових витрат, не заперечує стягнення з нього їх половини витрат, які підтверджуються належними документами, суму вказано у відзиві.

Заслухавши доводи позивачки та її представника, представника відповідача дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 29 травня 2024 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2017 року у справі № 607/10096/17 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2020 року у справі № 607/9046/20 з ОСОБА_2 стягнуто в користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) гривень 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_5 09 вересня 2022 року змінила приізвище на дошлюбне - ОСОБА_1 про що складено відповідний актовий запис № 52, що стверджується свідоцтвом про зміну імені виданим 09 вересня 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ); витягом з Державного реєстру актів цивільного сану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 20 травня 2021 року.

Згідно витягів з реєстру Великобірківської територіальної громади № 2024/002147452 від 01 березня 2024 року, № 2024/006283148 від 29 травня 2024 року, позивачка зареєстрована із сином за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 навчається в 2-В класі Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня № 24, вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 участі у навчальному процесі сина не приймає, що вбачається з листа-довідки № 02-08/38, виданої класним керівником ОСОБА_9 за підписом директора школи Ігоря Каразія 23 травня 2024 року.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_10 , виданої 22 травня 2024 року, ОСОБА_3 відвідує тренування з боксу в «Tekstylnyk Sports Factory», оплату занять здійснила мати ОСОБА_1 у розмірі 6 595,00 грн.

ОСОБА_3 мав незадовільний стан здоров`я, а тому потребував оперативного втручання, що стверджується медичною документацією.

З 06 лютого 2024 року по 19 лютого 2024 року дитина знаходилась на лікуванні в Отоларингологічному відділенні з центром слуху та щелепно-лицевої хірургії КНП «ТОДКЛ» ТОР, де було проведено оперативне хірургічне втручання коблаційна аденотомія, лівобічна тимпаностомія. Післяопераційний діагноз: аденоїди ІІІ ступеню, лівобічний секреторний середній отит.

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 було придбано у ФОП ОСОБА_6 набір для проведення аденотомії та однобічної тимпаностомії вартістю 11 700,00 грн.

Також 13 лютого 2024 року в Медичній лабораторії «Сінево» було проведено дослідження: ПЛР Вірус Епштейна-Барр та ПЛР Цитомегаловірус, загальна вартість проведених досліджень склала 2 260,00 грн.

В період з 26 лютого 2024 року по 01 березня 2024 року дитина знаходилась на лікуванні в Онкогематологічному дитячому відділенні КНП «ТОДКЛ» ТОР, лікарем спеціалістом (хірург) було рекомендовано консервативне лікування, спостереження в динаміці, контрольне УЗД лімфатичних вузлів.

До госпіталізації, було проведено медичні дослідження: в Медичній лабораторії «Сінево» - Антитіла IgM (метод IFT) Bartonella henselae, вартість дослідження 780,00 грн; Клініка «ПроХелс» (ТОВ «Прохелс») КТ шиї з контрастом, вартість дослідження 1 800,00 грн.

На підтвердження понесених додаткових витрат ОСОБА_1 надала документи про оплату занять з боксу, квитанції на придбання медикаментів, оплату послуг медичного обстеження. Загальна сума витрат підтверджена документально становить 23 135,00 грн (11 700,00 грн + 2 260,00 грн + 780,00 грн + 1 800,00 грн + 6 595,00 грн).

Дохід ОСОБА_1 за 4 квартал 2023 року складав 2 600,000 грн, що вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерело/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 01 березня 2024 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 393877184, сформованого 06 вересня 2024 року ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,1069 га з 25 березня 2021 року, яка передана в оренду ПП «Долина Рома».

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

У відповідності до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27 лютого 1991 року, державиучасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Державиучасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здорова когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд встановив, що на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів син сторін відвідував дощкільний навчальний заклад, однак на даний час є учнем другого класу Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня № 24, у зв`язку з чим зросли витрати на утримання дитини. Також ОСОБА_8 відвідує тренування з боксу, які оплачує позивачка, та через незадовільний стан здоров`я перебував у лікувальному закладі, про що позивачка надала документи, як і на підтвердження обставин понесених нею витрат, що судом описано вище.

Відповідач ОСОБА_2 на час вирішення спору судом одружився, що слідує із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 18 вересня 2022 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Від цього шлюбу народилася дитина дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . що вбачається із свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 від 06 вересня 2022 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У 2024 році відповідач не отримував доходу, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Пенсійного фонду України (форма ОК-5). Довідка про відсутність заборгованості зі сплати аліментів № 163537 від 16 жовтня 2024 року, оформлена начальником Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Валевським, підтверджує, що станом на 01 жовтня 2024 року у ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 607/9046/20 від 08 жовтня 2020 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

При постановленні Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області рішення у справі № 607/9046/20 від 08 жовтня 2020 року судом враховано, що у власності відповідача перебував транспортний засіб. Проте, 25 березня 2021 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 2,1069 га яка було передана в оренду ПП «Долина-Рома».

Відтак, у відповідача покращилось матеріальне становище, однак змінився сімейний стан, оскільки ОСОБА_2 одружився та в нього на утриманні є малолітня дочка ОСОБА_11 .

Водночас, в сукупності всі наведені вище обставини, не скасовують обов`язку відповідача сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_12 . ОСОБА_2 свого обов`язку не заперечує та спроможний сплачувати аліменти на утримання спільної дитини сторін щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, він визнає позов частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Отже, аналізуючи викладене вище, беручи до уваги положення статей 182, 184 СК України, прожитковий мінімум передбачений Законом України «Про Державний бюджет України», а також те, що раніше визначений судом розмір аліментів не є достатнім для забезпечення належного утримання дитини, яка навчається у школі, її гармонійного розвитку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та збільшити розмір аліментів до 3 500,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 761/27222/20 від 29 квітня 2022 року

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять:

навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі;

розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками;

оздоровлення (санаторнокурортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там);

лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 переніс захворювання, яке потребувало оперативного втручання, у зв`язку з чим позивачка понесла додаткові витрати на лікування та оздоровлення спільного сина сторін, що ОСОБА_1 довела належними та допустимими доказами, які описано вище. Відповідач не заперечив щодо стягнення з нього половини додаткових витрат на лікування та оплати вартості гуртків, які відвідував його син. Враховуючи вимоги ст. 141 СК України, щодо рівності батьків в утриманні дитини, понесені позивачкою витрати слід поділити порівну.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, шляхом збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2020 року по справі № 607/9046/20, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, по 3 500 (три тисячі п`ятсот),00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; також стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додаткові витрати, які були понесені позивачкою на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 11 567,50 грн. (23 135,00 грн /2).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2020 року по справі № 607/9046/20, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, по 3 500 (три тисячі п`ятсот),00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додаткові витрати, які були понесені позивачкою на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 11 567,50 грн

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 17 лютого 2025 року.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.