ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м.Суми

Справа №583/942/24

Номер провадження 22-ц/816/210/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ»

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2024 року про зупинення провадження, у зв`язку з призначенням експертизи, у складі судді Яценко Н.Г., постановлену в м. Охтирка, повний текст якої складено 09 травня 2024 року,

у с т а н о в и в :

У провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» про розірвання договору оренди землі, стягнення індексації.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2024 року за клопотанням представника позивача адвоката Абрамовича О.В., у справі призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- Чи підтверджується документально розрахунок орендної плати за землю з урахуванням індексації, що підлягала виплаті ОСОБА_1 по договорам оренди землі № 64/17 від 21.03.2017 та № 110/17 від 10.05.2017 у період з 01.01.2018 по 31.12.2023 на суму 95822,47 грн., який зазначений у позовній заяві від 26.02.2024, що міститься у матеріалах справи?

Проведення експертизи доручено експертам Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали направлено до Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» для виконання.

У розпорядження експерта надано матеріали даної цивільної справи № 583/942/24 (2/583/416/24).

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покласти на позивача ОСОБА_1 .

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на передчасність висновку суду щодо призначення експертизи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи відповідача про те, що він не погоджується з вибором експертної установи, яку запропонувала позивачка, а також відповідачу не надано часу для визначення переліку питань, які можуть бути поставлені експерту.

Відзив на апеляційну скаргу, позивачем подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення цієї справи, а саме визначення документальної обґрунтованості розрахунку орендної плати за землю з урахуванням індексації, необхідні спеціальні знання без яких встановити ці обставини неможливо, а тому є необхідність у проведенні судово-економічної експертизи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вимогами частин 1, 2, 3, 5 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Отже, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди землі, стягнення індексації. У позовній заяві міститься розрахунок орендної плати за землю, згідно якого загальна сума орендної плати за землю з урахуванням індексації, що підлягає виплаті ОСОБА_1 за договором оренди землі № 64/17 від 21.03.2017 та № 110/17 від 10.05.2017 у період з 01.01.2018 по 31.12.2023 становила 95822,47 грн, тоді як ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» сплатило орендну плату за цей період у розмірі 81082,40 грн. При цьому, позивач вказує на існування різних методик розрахунку орендної плати за землю з урахуванням індексації, тому виникло питання чи правильно позивач провів розрахунок орендної плати з урахуванням індексації. Саме відповідь на це питання може надати виключно експерт, який має необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17 та від 15 липня 2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Стандарт доказування залежить від специфіки обставин, про доведення яких йдеться, а сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги. При визначенні наявності або відсутності підстав для призначення судової експертизи суди не повинні ігнорувати позицію осіб, які беруть участь у справі. Для забезпечення реалізації вказаного положення суди повинні мотивовано відповідати на клопотання сторін як про призначення експертизи, так і про відмову в її призначенні. Крім того, вирішуючи питання про доцільність призначення експертизи в цивільній справі, необхідно враховувати чи має значення для справи факт, який експерт має встановити, чи не доведений той чи інший факт іншими доказами, зібраними у справі, які реальні можливості тієї чи іншої судової експертизи.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі №760/13253/19.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ст.103 ЦПК України експертиза у справі призначається за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

З аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами існує спір щодо порядку проведення розрахунку орендної плати за землю з урахуванням індексації за договором оренди землі №64/17 від 21.03.2017 р. та №110/17 від 10.05.2017 р., у період з 01.01.2018 по 31.12.2023 р., у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, про наявність підстав для призначення судово- економічної експертизи.

Окрім того, питання, які визначені судом, цілком відповідають правовим підставам та предмету позову.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною та відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства.

Суд першої інстанції дотримуючись принципу змагальності сторін, з метою забезпечення прав позивача щодо доведення ним обставин, на які він посилається у позові, обґрунтовано задовольнив клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

Водночас слід зазначити, що висновок експерта є одним із засобів доказування даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників розгляду справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, виходячи із предмету та підстав заявленого позову.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають, оскільки для з`ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань, необхідно здійснити призначення експертизи.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що призначення експертизи не порушує прав відповідача, а є лише способом захисту, тим більше, що висновок експертизи оцінюється судом з урахуванням положень процесуального права, зокрема в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не погоджується з вибором експертної установи та, що відповідачу не надано часу для визначення переліку питань, які можуть бути поставлені експерту не є такими, що заслуговують на увагу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що клопотання представника позивача адвоката Абрамовича О.В. про призначення судово-економічної експертизи було доставлено до електронного кабінету 06.05.2024 р, тобто відповідач був обізнаний про наявність такого клопотання до вирішення його у судовому засіданні (а.с. 66), проте матеріали справи не містять будь-яких заперечень чи доповнень відповідача стосовно цього клопотання. Зокрема, заперечуючи в апеляційній скарзі щодо експертної установи, визначеної в оскаржуваній ухвалі суду, відповідач не зазначає іншого експерта або експертну установу, що на його думку має провести судово- економічну експертизу, а так само не надав перелік питань, які мають бути поставлені експерту.

Таким чином, будь-яких спростувань висновків суду першої інстанції аргументи апеляційної скарги не містять.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, в зв`язку із чим ухвала підлягає залишенню без змін, як постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2024 року про призначення судово-економічної експертизи залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складене 13 березня 2025 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина