Провадження № 22-ц/812/112/25

П О С Т А Н О В А

іменем України

10 березня 2025 року м. Миколаїв

справа № 474/1442/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області, ухваленого 25 вересня 2024 року під головуванням судді Сокола Ф.Г. в приміщенні цього ж суду, повний текст судового рішення складений 02 жовтня 2024 року, у цивільній справі

за позовом

ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Позивач зазначав, що 01 січня 2023 року біля 19 години по вул. Героїв Врадіївщини смт Врадіївка біля домоволодіння № 57 сталося зіткнення автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем ВАЗ 21122, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого пасажири автомобіля ВАЗ 21122 отримали тілесні ушкодження та вказаний автомобіль було суттєво пошкоджено.

Висновком судово-медичного експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради Смереки В.З. № 12 від 11 січня 2023 року не підтверджено факт наявності у позивача тілесних ушкоджень, хоча він звертався по медичну допомогу, так як забив руку і грудну клітку об кермо автомобіля. Видимих тілесних ушкоджень не отримав, але відчував сильну біль в областях удару, перебував на лікарняному, не міг рухати правою рукою.

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2023 року у справі № 474/193/23, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та закрито провадження, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2023 року у справі № 474/195/23 провадження стосовно позивача за статтею 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу вказаного правопорушення.

Відповідно до висновку щодо матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 14 липня 2023 року, замовленого позивачем, вартість відновлювального ремонту КТЗ (ВАЗ 21122, державний номерний знак НОМЕР_2 ) становить 143192,25 грн, а ринкова вартість автомобіля є меншою, і складає 90062,25 грн. Таким чином, оскільки транспортний засіб було знищено, вартість матеріального збитку становить 90 062 грн. 25 коп.

Позивач вказував, що зазначений автомобіль він придбав за власні кошти напередодні у ОСОБА_3 , який є його сусідом. Переоформити автомобіль на себе не встиг, так як ОСОБА_3 є мобілізованим до Збройних Сил України. Довіреність не зміг зробити, оскільки ОСОБА_3 придбав вказаний автомобіль у власника ОСОБА_4 за довіреністю без права передоручення. Вважає себе фактичним володільцем транспортного засобу та 04 листопада 2022 року оформив на себе поліс № 211866227 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Автомобіль позивача ВАЗ 21122 перебував на штрафному майданчику відділення поліції з 01 січня по 08 вересня 2023 року.

Оскільки транспортний засіб позивача перебував у відділку, то на транспортному засобі свого батька ОСОБА_5 він їздив до лікарні в смт Криве Озеро, до експерта в м. Первомайськ, а також до інспектора патрульної поліції та до суду за кожним викликом. Витрати на пальне становили 3755 грн.

Крім того, позивачу спричинена моральна шкода, яка, на його думку, полягає у сильному фізичному болі через удар у грудну клітину та праву руку об кермо автомобіля, стрес та душевні страждання, моральні переживання через естетичний вигляд його дівчини, яка постраждала у вказаному ДТП, страждання та незручності через знищення автомобіля, який нещодавно придбав за власні кошти, що вплинуло на порушення нормальних життєвих зв`язків в особистому та сімейному житті, у відносинах із дівчиною, та неможливістю повноцінно працювати. Негативні зміни у житті позивача вплинули на його щоденний здоровий розклад життя у молодому віці, він постійно відволікався від основної роботи, де працював офіційно та мав певні обов`язки, порушився сон, не міг нормально говорити та спілкуватися з рідними, друзями, святкувати новорічні свята у родинному колі. Через ДТП не може спокійно їхати в будь-якому транспортному засобі, бо це викликає стрес та переживання. Він же, часто, за кожним викликом органів досудового розслідування та суду їздив за власний рахунок для проведення слідчих та судових дій. Викликає в нього обурення та негативні переживання і поведінка відповідача після ДТП, який навіть не вибачився та намагався уникнути відповідальності. Наслідки ДТП потягли нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, які і дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Також позивачу прийшлося відкладати свої особисті кошти на проїзд до місця роботи та особистим справам. А тривалий розгляд справ через поведінку винуватця ДТП і переживання внаслідок незавершеності конфліктної ситуації призвели до постійних допитів позивача як свідка, потерпілого, фіксованості на негативних спогадах, приниження честі та гідності, засмучення від власного безсилля перед несправедливістю. Відповідач будь-яких коштів не надавав, та добровільно відмовився відшкодовувати кошти, допомагати позивачу у відновленні його стану.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 93817,25 грн та моральну шкоду у розмірі 10000 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу, витрати щодо проведеної експертизи у розмірі 6500 грн та інших витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року позов задоволений частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 91132,25 грн та моральну шкоду в сумі 5000 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Крім того, суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1579 грн та витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 6314,10 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди мотивоване тим, що відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Оскільки витрати на ремонт автомобіля (143192,25 грн) перевищують його вартість до дорожньо-транспортної пригоди (90062,25 грн), а отже ремонт автомобіля є економічно необґрунтованим, автомобіль позивача має вважатися фізично знищеним, що узгоджується з наданим позивачем звітом ЕР-35/07-23. Крім того, оскільки під час судового розгляду, сторона позивача погодилася з висновком про фактичне знищення транспортного засобу та вимагає відшкодування спричинених збитків саме за ринковою вартістю автомобіля на момент пошкодження визначеної у звіті ЕР-35/07-23, як 90062,25 грн, а тому позов в цій частині є законним та обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім цього, виходячи з наданих позивачем документів, документально підтвердженими є витрати на придбання пального, які безпосередньо пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою та особою позивача, за товарним чеком № 483415889 від 11 січня 2023 року про придбання у ТОВ Агро-спец-техніка П.Дизельне ДП-Л-Євро5 у кількості 20 л. вартістю 53 грн 50 коп./1л, на загальну суму 1 070 грн, оскільки саме в цю дату позивач їздив до судового експерта та брав участь в проведенні судово-медичної експертизи для встановлення наявності тілесних ушкоджень пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою. А тому вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на придбання пального підлягає задоволенню в сумі 1 070 грн.

При цьому, суд вважав не доведеним понесення позивачем вказаного виду витрат у розмірі 2 685 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди мотивоване тим, що враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, завданих позивачу, їх характер та тривалість, суд вважав, що відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн відповідатиме засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що настали для позивача, який зазнав моральних страждань.

Додатковим рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 13890 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року, порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи, просив вказане рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що суд першої інстанції при дослідженні доказів по справі не врахував та не взяв до уваги як доказ - висновок судової транспортно-трасологічної експертизи від 24 січня 2024 року № СЕ-19/115-23/18337-ІТ, а також не взяв до уваги показання експерта ОСОБА_6 з приводу проведеної ним експертизи та складеного ним висновку, мотивуючи це тим, що існує рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2023 року у справі № 474/193/23, яке набрало законної сили. Разом з тим апелянт зазначає, що, на його думку, вказана постанова є суперечливою та взаємовиключаючою за своїм змістом.

ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги також те, що висновок судової транспортно-трасологічної експертизи від 30 січня 2023 року та висновок судової транспортно-трасологічної експертизи від 24 січня 2024 року за обсягом та предметом дослідження відрізняються лише за обсягом проведеного експертом дослідження. Оскільки предметом дослідження по результатам висновку експерта від 30 січня 2023 року було встановлення якими частинами та під яким кутом сталося зіткнення транспортних засобів та місце їх розташування на проїзній частині при ДТП, а по результатам висновку експерта від 24 січня 2024 року предметом дослідження, також було встановлено відповідність чи не відповідність дій водія автомобіля «Тойота» та водія автомобіля «ВАЗ 21122»в конкретній дорожній обстановці при ДТП безпосередньо вимогам ПДР України. Таким чином, як встановлено висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 24 січня 2024 року, водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_1 хоч і став учасником ДТП, але його поведінка не була протиправною та з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Апелянт вказує, що з урахуванням висновків судових транспортно-трасологічних експертиз свідчить, на його думку, про те, що ДТП трапилася саме внаслідок неправомірних дій водія автомобіля «ВАЗ 21122» ОСОБА_2 щодо порушення ним ПДР та з його вини, що тягне за собою накладення на нього цивільно-правової відповідальності за завдану внаслідок зіткнення транспортних засобів шкоду, яка перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з його вини. Наявність не скасованого рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2023 року у справі № 474/193/23 ніяким чином не спростовує ті фактичні дані, які встановлені та відображені у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 січня 2023 року , а саме, що зіткнення транспортних засобів відбулося в межах проїзної частини в місці близькому до визначення осипу ґрунту, скла, тобто в межах смуги руху автомобіля «Тойота». Та відповідно до проведеного дослідження даного протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 січня 2023 року експертом було встановлено місце зіткнення вказаних транспортних засобів на проїзній частині дороги та саме чиїми діями з водіїв були порушені вимоги ПДР та чиї дії з водіїв з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Апелянт зазначає, що у матеріалах справи не встановлено, що його поведінка, як учасника ДТП, була протиправною та що його дії з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. А тому, на думку апелянта, за відсутності встановленого факту протиправності дій водія автомобіля «Toyota Land Cruiser» ОСОБА_1 , як учасника ДТП, також відсутні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з нього, як відповідача по справі відшкодування матеріальної та моральної шкоди, на підставі статей 1166,1167,1188 ЦК України.

Крім того, зазначав, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що проведена оцінка вартості пошкодженого автомобіля «ВАЗ 21122» була проведена оцінювачем ОСОБА_7 , з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24 листопада 2003 року № 145/5/2092. Зокрема, оцінювачем у звіті не зазначено та відсутній опис використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків. Крім того, його не було повідомлено, як заінтересовано особу, про дату, час та місце проведення технічного огляду «ВАЗ 21122».

З приводу заявлених позовних вимог про відшкодування витрат на пальне, апелянт зазначав, що позивачем не було надано будь яких належних доказів на підтвердження понесених ним затрат. Оскільки надані позивачем чеки за придбання пального ніяким чином не підтверджують, що придбане пальне було використане для поїздки до лікаря та правоохоронних органів, а також позивачем не зазначено норми витрат пального автомобілем, який використовувався для поїздок та не зазначена відстань, на які здійснювалися поїздки для встановлення кількості використаного пального.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначав, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди необхідно з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду. Однак позивачем не було надано доказів на підтвердження заподіяної йому моральної шкоди, з яких критеріїв він виходив при оцінці заподіяної моральної шкоди та чим він при цьому керувався.

Узагальненні доводи інших учасників справи

На вказану апеляційну скаргу відзиву не надійшло.

Додаткове рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2024 року учасники справи не оскаржували.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, реєстр підтверджень про отримання документів з «Електронного суду» учасником справи (т. 3 а.с. 80, 80-зворот), роздруківкою трекінгу Укрпошта про вручення поштового відправлення (т. 3 а.с. 81-85). Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Від представника позивача надійшло клопотання, в якому вона просила розглядати справу без її участі та без участі позивача, апеляційну скаргу просила залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено: «… у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення».

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого.

2. Мотивувальна частина

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 01 січня 2023 року біля 19 год. 15 хв. по вул. Героїв Врадіївщини в смт Врадіївка біля домоволодіння № 57 сталося зіткнення автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , з автомобілем ВАЗ 21122, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2023 року у справі № 474/193/23 (провадження №№ 3/474/85/23, 3/474/86/23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При цьому, суд встановив, що 01 січня 2023 року, близько 19 год. 15 хв., по вул. Г. Врадіївщини смт Врадіївка, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toуota Land Cruiser, д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виконуючи маневр повороту праворуч, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, після чого здійснив не контрольований рух повертанням на попередню смугу руху, по якій водій рухався раніше, де здійснив зіткнення правою передньою частиною свого автомобіля з боковою правою передньою частиною автомобіля ВАЗ 21122, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. б п. 2.3, п. 10.1, п. 12.1, п. 10.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також судом встановлено, що 01 січня 2023 року, близько 19 год. 15 хв., по вул. Героїв Врадіївщини смт Врадіївка, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Toуota Land Cruiser, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить результат токсикологічного дослідження № 47 від 09 січня 2023 року, 2,40 % проміле алкоголю в крові. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 211395 від 24 лютого 2023 року, серії ААБ № 089970 від 24 лютого 2023 року, які останні підписав без будь-яких зауважень щодо їх змісту, підтверджується доказами, перелік яких він навів у постанові. Водночас щодо призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП суд також зазначив те, що згідно з частиною 7 статті 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, та що таким чином, враховуючи те, що кримінальне провадження, внесене 02 січня 2023 року до ЄРДР за № 0000001, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України, закрите 08 лютого 2023 року, а відтак на момент судового розгляду (20.06.2023р.) закінчився визначений частиною 7 статті 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, суд з урахуванням вищевикладеного в сукупності з метою дотримання принципу всебічності, об`єктивності, розумності, доцільності та своєчасності вирішив, що провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2023 року у справі № 474/193/23 залишено без змін.

При цьому, апеляційній суд зазначив, що на підставі досліджених доказів суд вірно встановив, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.5, 12.1 ПДР України, що призвело до ДТП, внаслідок якої транспортний засіб ВАЗ 21122 отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - легкі тілесні ушкодження. Також суд не погодився з доводами апелянта про те, що саме водій автомобіля ВАЗ порушив вимоги п. 12.3 ПДР та спровокував зіткнення, виїхавши на зустрічну смугу руху для об`їзду перешкоди, оскільки це спростовується відеозаписом з камери спостереження № 3 з зображенням відрізку автомобільної дороги за адресою вул. Г.Врадіївщини смт Врадіївка Первомайського району Миколаївської області, на якому зафіксовано як транспортний засіб Toуota Land Cruiser, д/н НОМЕР_1 , рухається по зустрічній смузі руху, по якій рухається транспортний засіб ВАЗ 21122, д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2023 року у справі № 474/195/23 (провадження №№ 3/474/87/23) провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд встановив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 209770 від 24 лютого 2023 року, 01січня 2023року, близько 19 год. 15 хв., по вул. Г. Врадіївщини смт Врадіївка, гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21122, д/н НОМЕР_2 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку при виникненні перешкоди, не вжив заходів для зниження швидкості до зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди та змінив напрямок руху ліворуч, а саме здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, не переконавшись в безпеці свого маневру, що це буде безпечно і не створить перешкоди для іншого учасника дорожнього руху водія Toуota Land Cruiser, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо на зустріч. Внаслідок чого відбулося бокове зіткнення передніми правими боковими частинами транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження, та що своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. б п. 2.3, п. 10.1, п. 12.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Між тим, суд зазначив, що докази, надані працівниками поліції на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 209770 від 24 лютого 2023 року, жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а навпаки свідчать, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, так як він не порушував ПДР та його дії як водія не призвели до дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином суд зазначив, що вищевказане є підставою для закриття провадження в справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 серпня 2023 року у справі № 474/195/23, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабкової О.С. на вказану постанову районного суду повернута особі, яка її подала. При цьому суд зазначив, що ОСОБА_1 не має статусу потерпілого у даній справі у розумінні статті 269 КУпАП, та він же не є особою, яка відповідно до положень статті 294 КУпАП має право подати апеляційну скаргу на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 має посвідчення водія НОМЕР_3 , видане ТСЦ 4842 м. Первомайськ від 17 жовтня 2020 року, категорії А,В,С.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого Южненським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 10 серпня 2004 року транспортний засіб марки ВАЗ 21122 шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_4

04 листопада 2021 року ОСОБА_4 була надана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кармасьовою О.В. та зареєстрована в реєстрі за № 1142, якою він уповноважив ОСОБА_3 представляти його інтереси з питань розпорядження та експлуатації автомобіля ВАЗ моделі 21122, 2004 р.в., тип транспортного засобу - легковий комбі, колір - зелений, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого Южненським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 10 серпня 2004 року.

Згідно з полісом № 211866227 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком за ним виступає Євроінс Україна, страхувальником - ОСОБА_2 , строк дії договору з 00:00 05 листопада 2022 року по 04 листопада 2023 року включно. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 320000 грн, та за шкоду заподіяну майну - 160000 грн. Розмір франшизи - 2500 грн. Забезпечений транспортний засіб - ВАЗ 21121 тип В1, номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_5 , рік випуску - 2004, населений пункт місця реєстрації власника транспортного засобу - Первомайськ. Страховий платіж - 676 грн.

Відповідач ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_6 , видане Доманівським МРЕВ ДАІ від 27 липня 2007 року категорії А,В,С.

Транспортний засіб Toyota Land Cruiser 4.5 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 (постанова Миколаївського апеляційного суду у справі № 474/195/23 від 18.08.2023р.).

03 січня 2023 року ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/1/23 (провадження № 1-кс/474/1/23) накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21122, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, який знаходиться у власності гр. ОСОБА_4 , та фактичним власником на момент ДТП якого був гр. ОСОБА_2 , який було вилучено на територію ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області 01 січня 2023 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном власнику та будь-яким особам.

У висновку судово-медичної експертизи № 12 від 11 січня 2023 року, проведеного у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000001, про наявність у ОСОБА_2 на момент огляду і в наданих медичних документах на його ж ім`я будь-які тілесні ушкодження не зазначені.

08 лютого 2023 року постановою слідчого кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000001 від 02 січня 2023 року, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Згідно з протоколом огляду місця ДТП від 01 січня 2023 року та схеми до цього протоколу транспортний засіб Toуota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_1 , мав незначні пошкодження передньої частини, деформація кенгурятника2; а автомобіль ВАЗ 21122, державний номер НОМЕР_2 , мав пошкодження правої бокової частини автомобіля, деформація бокової правої частини, пошкоджено скло переднє та два бокових правих скла.

11 липня 2023 року між ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_2 було укладено договір № ЕР-35/07-23 про проведення незалежної оцінки майна, за умовами якого оцінювач за завданням замовника прийняв на себе зобов`язання по наданню послуг з оцінки визначення вартості матеріального збитку автомобіля ВАЗ-21122, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

14 липня 2023 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_11 , який має кваліфікацію оцінювача у напрямку оцінки майна Оцінка об`єктів у матеріальній формі і спеціалізацію Оцінка колісних транспортних засобів, свідоцтво про реєстрацію у Державному реєстрі оцінювачів № 189 від 28 липня 2017 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 121 від 24 червня 2017 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 0890 - ПК від 17 травня 2023 року, на підставі договору про проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки ВАЗ-21122, реєстраційний номер НОМЕР_2 , укладеного 11 липня 2023 року з ОСОБА_2 , проведено дослідження оцінки вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу за результатами якої складено звіт ЕР-35/07-23 з додатками (протоколом огляду КТЗ, калькуляцією відновлювального ремонту, вартістю окремих складових частин, довідником Бюлетень авто товарознавця випуск № 129, свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, фототаблицею пошкоджень КТЗ, документами оцінювача) та зроблено висновки, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (КТЗ) перевищує його ринкову вартість. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 21122 реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату огляду 11 липня 2023 року, становить 90062,25 грн. Вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля ВАЗ 21122 реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів та деталей, на дату огляду 11 липня 2023 року, становить 143192,25 грн. Ринкова вартість легкового автомобіля марки ВАЗ-21122 реєстраційний номер НОМЕР_2 , до моменту пригоди, на дату огляду 11 липня 2023 року, становить 90062,25 грн. Вартість з врахуванням пошкоджень, після пригоди, на дату огляду 11 липня 2023 року, автомобіля марки ВАЗ 21122, реєстраційний номер НОМЕР_2 , може бути розрахована відповідно до п. 7.19 Методики.

14 липня 2023 року між сторонами договору № ЕР-35/07-23 складено акт приймання-передачі наданих послуг з незалежної оцінки майна, відповідно до якого оцінювач передав, а замовник прийняв послуги, звіт про незалежну оцінку, згідно договору № ЕР-35/07-23 від 11 липня 2023 року з оцінки визначення вартості матеріального збитку автомобіля ВАЗ 21122, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно рахунку № 35/23 від 10 липня 2023 року вартість проведення незалежної оцінки автомобіля ВАЗ 21122, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 6500 грн, яка відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 12 липня 2023 року оплачена замовником ОСОБА_2 у заявленому розмірі.

Також позивачем надано квитанції про придбання дизельного пального, а саме: № НОМЕР_7 від 04 січня 2023 року про придбання у ТОВ Агро-спец-техніка П.Дизельне ДП-Л-Євро5 у кількості 10 л вартістю 54грн./1л, на загальну суму 540 грн.; № 483415812 від 05.01.2023р. про придбання у ТОВ Агро-спец-техніка П.Дизельне ДП-Л-Євро5 у кількості 10 л вартістю 54грн./1л, на загальну суму 540 грн.; № 483415834 від 06.01.2023р. про придбання у ТОВ Агро-спец-техніка П.Дизельне ДП-Л-Євро5 у кількості 10 л вартістю 53 грн. 50 коп./1л, на загальну суму 535 грн.; № 483415889 від 11.01.2023р. про придбання у ТОВ Агро-спец-техніка П.Дизельне ДП-Л-Євро5 у кількості 20 л вартістю 53 грн. 50 коп./1л, на загальну суму 1 070 грн.; № 483415993 від 17.01.2023р. про придбання у ТОВ Агро-спец-техніка П.Дизельне ДП-Л-Євро5 у кількості 20 л вартістю 53 грн. 50 коп./1л, на загальну суму 1 070 грн. Всього у вказаний період на суму 3755 грн.

30 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/1/23 (провадження № 1-кс/474/142/23) скасовано арешт автомобіля марки ВАЗ 21122, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, який знаходиться у власності гр. ОСОБА_4 , та фактичним власником на момент ДТП якого був ОСОБА_2 , який було вилучено на територію ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області 01 січня 2023 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, накладений ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 03 січня 2023 року в рамках кримінального провадження, внесеного 02 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

23 жовтня 2023 року позивачем, під розписку, отримано від працівників поліції ВП № 2 Первомайського РВП речовий доказ - автомобіль ВАЗ 21122, д.н.з. НОМЕР_2 .

Висновки апеляційного суду

Щодо доведеності вини у вчиненні ДТП

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказував на недоведеність його вини у вчиненні ДТП та посилався на висновки автотехнічних досліджень.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до частини четвертої статті263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18) зазначено: «… при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається».

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції правильно вважав встановленим вину відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, виходячи з обставин, викладеним в поставові Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2023 року у справі № 474/193/23, де встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toуota Land Cruiser, д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виконуючи маневр повороту праворуч, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, після чого здійснив не контрольований рух повертанням на попередню смугу руху, по якій водій рухався раніше, де здійснив зіткнення правою передньою частиною свого автомобіля з боковою правою передньою частиною автомобіля ВАЗ 21122, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. б п. 2.3, п. 10.1, п. 12.1, п. 10.5 Правил дорожнього руху.

За такого, суд дійшов правильного висновку про доведеність вини відповідача ОСОБА_1 у вчиненні ДТП та пошкоджені автомобіля ВАЗ 21122, д/н НОМЕР_2 , належним користувачем якого є позивач ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини відповідача ОСОБА_1 у заподіянні шкоди позивачу, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Щодо розміру матеріальної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Враховуючи характер спірних правовідносин предметом доказування у даній справі є, зокрема, встановлення таких обставин, як наявність договорів про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які стали учасниками ДТП (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16, провадження № 14-27цс21).

Як зазначалось вище, на момент ДТП позивач мав поліс № 211866227 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Водночас, як убачається з листа МТСБУ від 5 лютого 2025 року, за результатами запиту до єдиної централізованої бази даних МТСБУ, яка формується за даними, отриманими від страховиків-членів МТСБУ, інформації про чинний станом на 01 січня 2023 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо забезпечення транспортного засобу Toуota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_1 , в ЦБД МТСБУ не виявлено (т. 3 а.с. 73).

Отже, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Toуota Land Cruiser, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , винного у ДТП, не була застрахована.

За такого, обов`язок по відшкодуванню шкоди має бути покладено на винуватця ДТП ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого не застрахована.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16, провадження № 14-27цс21 (пункти 80, 136).

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року№ 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

З наданого позивачем звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу ЕР-35/07-23 від 14 липня 2023 року вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 21122 реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату огляду 11 липня 2023 року, становить 90062,25 грн., вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля ВАЗ 21122 реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів та деталей, на дату огляду 11 липня 2023 року, становить 143192,25 грн., ринкова вартість легкового автомобіля марки ВАЗ-21122 реєстраційний номер НОМЕР_2 , до моменту пригоди, на дату огляду 11 липня 2023 року, становить 90062,25 грн.

За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Таким чином, ремонт автомобіля марки ВАЗ 21122 реєстраційний номер НОМЕР_2 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Заперечуючи розмір матеріальної шкоди, визначеної судом на підставі вказаного звіту ЕР-35/07-23, відповідач в апеляційній скарзі посилався лише на те, що оцінювачем у звіті не зазначено та відсутній опис використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків.

Між тим, ці доводи є необґрунтованими, оскільки як видно зі змісту вказаного звіту, оцінювач зазначив як основні підходи та методи при визначенні ринкової вартості КТЗ, вартості відновлювального ремонту, визначенні вартості КТЗ у пошкодженому стані, так і відповідні формули, які ним застосовані в цих розрахунках.

Доводів щодо помилковості таких розрахунків або застосування оцінювачем неналежних вихідних даних в розрахунках, в тому числі, терміну, на який проведений розрахунок, апеляційна скарга не містить.

Посилання відповідача на те, що його не було повідомлено про дату, час та місце проведення технічного огляду автомобіля, не може бути достатньою підставою для визнання вказаного звіту неналежним доказом, оскільки відповідач не зазначив, які конкретно обставини не були враховані під час проведення такого огляду, що б могло вплинути на розрахунки оцінювача, та свідчило б про порушення права відповідача.

За такого, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що автомобіль позивача є фізично знищеним, а розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача складає 90062,25 грн.

Водночас, порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі 125/1216/20, провадження № 14-25цс23).

Отже, фактичне знищення автомобіля та відшкодування відповідачем спричиненої позивачу шкоди є підставою для передачі залишків автомобіля особі, відповідальній за збитки після їх відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2023 року пошкоджений автомобіль ВАЗ 21122, д.н.з. НОМЕР_2 , був переданий слідчим позивачу під розписку.

Між тим, суд не звернув належної уваги на зазначені обставини справи та вимоги матеріального права.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення витрат на придбання пального на суму 1070 грн., оскільки позивача не надав належних доказів здійснення відповідних поїздок та розрахунок витрат пального. Надані позивачем фіскальні чеки на придбання пального не можуть вважатись належними доказами, оскільки ці чеки не є проїзними документам в розумінні законодавства, що можуть слугувати підставами для відшкодування відповідних витрат.

Таким чином, рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача 90062,25 грн. матеріальної шкоди, а також зобов`язати позивача передати відповідачу залишки пошкодженого автомобіля ВАЗ 21122, номерний знак НОМЕР_2 , після повного відшкодування відповідачем зазначеної матеріальної шкоди.

Щодо моральної шкоди.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в України, у тому числі частиною другою статті 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпції моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши незаконність дій відповідача , який вчинив ДТП, дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу моральну шкоду.

При цьому, суд врахував характер правопорушення, тривалість та глибину моральних страждань, які зазнав позивач, та з урахуванням принципу розумності та справедливості, правильно визначив розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн

Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують.

Апеляційна скарга не місить доводів щодо порушення судом норм матеріального або процесуального права при визначені витрат пов`язаних з розглядом справи в розмірі 6314,10 грн., не встановлено такого і апеляційним судом, а тому рішення в цій частині також підлягає залишенню без зміни.

За такого, рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди підлягає зміні, як зазначено вище, а в частині стягнення моральної шкоди та витрат пов`язаних з розглядом справи необхідно залишити без зміни.

Щодо судового збору

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна скарга відповідача задоволена частково в частині стягнення матеріальної шкоди (1,2%), а рішення в частині задоволених вимог про стягнення моральної шкоди залишено без зміни, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, який підлягав оплаті в суді першої інстанції, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, а саме в розмірі 1548,14 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди та розподілу судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 90062,25 грн (дев`яносто тисяч шістдесят дві гривні двадцять п`ять копійок) матеріальної шкоди.

Зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 залишки автомобіля ВАЗ 21122, номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_5 , рік випуску 2004, після повного відшкодування ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 90062,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1548,14 грн судового збору.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року в частині стягнення моральної шкоди та витрат пов`язаних з розглядом справи залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
Судді: Т.Б. Кушнірова Н.О. Тищук

Повне судове рішення складене 17 березня 2025 року.