Справа № 215/94/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Савельєвої Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

06.01.2025 АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №001 від 10.10.2018 в розмірі 31423,94 грн., за кредитним договором №902 від 06.12.2019 в розмірі 71470,53 грн., за кредитним договором №001 від 07.08.2020 в розмірі 18290,47 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., оскільки останній не виконує умови договорів.

В обґрунтування позову вказує, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори: 10.10.2018 кредитний договір №001, за яким позичальнику було видано кредит у сумі 21800 грн.; 06.12.2019 кредитний договір №902, за яким позичальнику було видано кредит у сумі 80000 грн.; 07.08.2020 кредитний договір №001, за яким позичальнику було видано кредит у сумі 18428 грн..

Проте, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 склала: 1) по кредитному договору від 10.10.2018 № 001 - 31423.94 грн., з яких: 20808.05 грн. заборгованість за кредитом; 10615.89 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 06.12.2019 № 902 - 71470.53 грн., з яких: 41990.91 грн. заборгованість за кредитом; 4.02 грн. заборгованість процентами; 29475.6 грн. заборгованість за комісією; 3) по кредитному договору від 07.08.2020 № 001 - 18290 грн., з яких: 11517.87 грн. заборгованість за кредитом; 0.67 грн. заборгованість процентами; 6771.93 грн. заборгованість за комісією, тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 31.10.2024 склала 121184,94 грн.

Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання представник позивача Киричук Г.М. не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надав та 10.03.2025 на адресу суду надійшла заява про долучення доказів

Оскільки сторони по справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд приходить до висновку про можливість проводити розгляд справи за відсутності сторін та за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-00 год. 17.02.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 06.12.2019 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір, шляхом подачі Заяви №902 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого банк надає кредит на загальні споживчі цілі, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до Заяви №902 від 06.12.2019 погоджено умови кредитування та графік платежів,а саме сума кредиту в розмірі 80000 грн., строком на 36 місяців, з встановленою комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%, з розміром процентної ставки 0,01%, також було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 9).

Згідно платіжної інструкції № TR.39401696.61174.8810 від 06.12.2019, банк, на виконання Кредитного договору №902 від 06.12.2019 надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 80000 грн. (а.с. 35 зворот).

Крім того, 10.10.2018 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, шляхом подачі Заяви №001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та підписано Паспорт споживчого кредиту, на підставі якого банк надає кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до Заяви №001 від 10.10.2018 погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме суму кредитного ліміту в розмірі 3000 грн.; розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця, реальна річна процентна ставка складає 47,88%, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 3749,25 грн., та наступним погашенням зі строком 12 місяців рівними платежами (а.с. 11 зворот, 12).

З огляду на копію довідки по договору №001 від 10.10.2018 проводилось збільшення кредитного ліміту в період з 10.10.2018 по 10.07.2020 в розмірі з 3000 грн. до 21800 грн. (а.с. 35).

Також, 07.08.2020 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, шляхом подачі Заяви №001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого банк надає кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до Заяви №001 від 07.08.2020 погоджено умови кредитування та графік платежів,а саме сума кредиту, який надається на загальні споживчі цілі в розмірі 18428 грн., строком на 24 місяці, з встановленою комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%, з розміром процентної ставки, річних 0,01%, також підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 8).

Як вбачається з платіжної інструкції № TR.43533463.48437.8810 від 07.08.2020, банк, на виконання Кредитного договору №001 від 07.08.2020 надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 18428 грн. (а.с. 36).

Згідно наданих виписок за особовими рахунками з 10.10.2018 по 30.06.2022 відповідач користувався кредитними коштами, а саме здійснював зняття готівки, розрахування через термінал, погашав частково заборгованість (а.с. 41 зворот-49).

Відповідно до наданих розрахунків заборгованості судом встановлено, що станом на 31.10.2024 ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ «ПУМБ» за Кредитним договором №001 від 10.10.2018 у розмірі 31423,94 грн., що складається з: 20808,05 грн. заборгованість за кредитом, 10615,89 грн. заборгованість за процентами, за Кредитним договором №902 від 06.12.2019 в розмірі 71470,53 грн., що складається з: 41990,01 грн. заборгованість за кредитом, 4,02 грн. заборгованість за процентами, 29475,60 грн. заборгованість за комісією та за Кредитним договором №001 від 07.08.2020 в розмірі 18290,47 грн., що складається з: 11517,87 грн. заборгованість за кредитом, 0,67 грн. заборгованість за процентами, 6771,93 грн. заборгованість за комісією (а.с. 39зворот-41, 36 зворот-37, 38-39).

04.11.2024 АТ «ПУМБ» звернулося до відповідача із письмовою вимогою щодо погашення утвореної заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитними договорами та необхідність сплати боргу в розмірі 121184,94 грн. (а.с. 32 зворот-34).

Також, згідно Довідки №417 від 13.02.2025 виданої командиром ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 16.05.2022 (а.с. 49).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, судом встановлено, що 10.10.2018 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, шляхом подачі Заяви №001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та підписано Паспорт споживчого кредиту, на підставі якого банк надає кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до Заяви №001 від 10.10.2018 погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме суму кредитного ліміту в розмірі 3000 грн.; розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця, реальна річна процентна ставка складає 47,88%, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 3749,25 грн., та наступним погашенням зі строком 12 місяців рівними платежами (а.с. 11 зворот, 12).

Крім того, 06.12.2019 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір, шляхом подачі Заяви №902 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого банк надає кредит на загальні споживчі цілі, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до Заяви №902 від 06.12.2019 погоджено умови кредитування та графік платежів,а саме сума кредиту в розмірі 80000 грн., строком на 36 місяців, з встановленою комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%, з розміром процентної ставки 0,01%, також було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 9).

Також, 07.08.2020 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, шляхом подачі Заяви №001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого банк надає кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до Заяви №001 від 07.08.2020 погоджено умови кредитування та графік платежів,а саме сума кредиту, який надається на загальні споживчі цілі в розмірі 18428 грн., строком на 24 місяці, з встановленою комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%, з розміром процентної ставки, річних 0,01%, також підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 8).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 підписавши особисто Заяву №001 від 10.10.2018 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Заяву №902 від 06.12.2019, Заяву №001 від 07.08.2020, Паспорти споживчого кредиту, беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті, так і послуг що можуть бути надані в процесі обслуговування. Відповідач ознайомлений із договорами, Тарифами банку, згодний з ними, всі умови зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 8, 9, 11, 12).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19) у спорах між банком та фізичними особами, які отримали кредитні кошти, дійшов висновку, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Натомість у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування.

Згідно положень пунктів 2.2.1, 2.2.2 публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції з 06.04.2018, договір вважається укладеним з моменту оформлення Заяви на приєднання Договору, датою набрання чинності визначається Заявою на приєднання Договору.

Пунктом 2.2.3 передбачено, що укладаючи цей Договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених Договором. В п. 2.2.4., примірник цієї Публічної пропозиції банку на укладення Договору на паперовому носії розміщується у доступних для клієнта місцях надання Банком послуг, а в електронній формі розміщується на сайті банку.

Відповідно до п. 2.2.5 підписанням Заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує , що на момент укладення Договору ознайомився з повним текстом Договору, повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Пунктом 5.1 визначено зобов`язання відповідача, зокрема в п. 5.1.7. своєчасно сплачувати заборгованість по Договору, проценти, комісії, неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені договором п. 5.1.5. повністю повернути банку суму отриманого Кредиту, не пізніше дати остаточного повернення, яка визначена заявою-анкетою на приєднання Договору та Графіком платежів.

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Матеріалами справи підтверджується, що Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредити.

Як вбачається з розрахунків заборгованості, станом на 31.10.2024 ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ «ПУМБ» за Кредитним договором №001 від 10.10.2018 у розмірі 31423,94 грн., що складається з: 20808,05 грн. заборгованість за кредитом, 10615,89 грн. заборгованість за процентами, за Кредитним договором №902 від 06.12.2019 в розмірі 71470,53 грн., що складається з: 41990,01 грн. заборгованість за кредитом, 4,02 грн. заборгованість за процентами, 29475,60 грн. заборгованість за комісією та за Кредитним договором №001 від 07.08.2020 в розмірі 18290,47 грн., що складається з: 11517,87 грн. заборгованість за кредитом, 0,67 грн. заборгованість за процентами, 6771,93 грн. заборгованість за комісією (а.с. 39зворот-41, 36 зворот-37, 38-39).

Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.

Вимогами ст. 549 ЦК України передбачено обов`язок боржника в разі порушення зобов`язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стосовно того, що відповідач призваний на військову службу під час мобілізації суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.

За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу.

У частині четвертій статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду.

Таким чином, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу.

Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.

Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення.

Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення.

Разом з цим пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).

Як вбачається з доданої відповідачем Довідки №417 від 13.02.2025 виданої командиром ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 16.05.2022 (а.с. 49), а тому дані обставини свідчать про те, що кредитором не повинні були нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за кредитними договорами, оскільки на ОСОБА_1 поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Крім того, слід звернути увагу на позицію викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.01.2023 по справі № 642/548/21, а саме за наявності первісного позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні були самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).

Як вбачається з розрахунків заборгованості, а саме за Кредитним договором №001 від 10.10.2018, ОСОБА_1 30.05.2022 нараховувалися відсотки в розмірі 824,93 грн та 30.06.2022 у розмірі 577,45 грн. (а.с. 40); за Кредитним договором №902 від 06.12.2019, ОСОБА_1 06.06.2022 нараховувались відсотки у розмірі 0,21 грн., 27.06.2022 в розмірі 3,52 грн., та нараховувалась комісія 06.06.2022 у розмірі 2392 грн., 27.06.2022 у розмірі 19907,60 грн. (а.с. 37), та за Кредитним договором № 001 від 07.08.2020 нараховувались 07.06.2022 відсотки в розмірі 0,67 грн.та комісія 07.06.2022 у розмірі 551 грн та 27.06.2022 в розмірі 4567,93 грн. (а.с. 38 зворот-39).

Аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходить до висновку, що кредитором з 17.05.2022 неправомірно було нараховано відсотки та комісії за користування кредитними коштами, оскільки відповідач з 16.05.2022 призваний та з 17.05.2022 перебуває на військовій службі, а тому на нього поширюються пільги визначені п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому слід відмовити позивачу в частині стягнення суми заборгованості за відсотками в сумі 1406,78 грн. та комісіями в сумі 27418,53 грн. з ОСОБА_1 , які були нараховані після 17.05.2022.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладаться на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповід грн., та нараховувалась комісія а.ч.а, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1 у розмірі 950 року, принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобов`язання відповідно до укладених з позивачем договорів, істотно порушував їх умови, що є підставою для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла станом на 31.10.2024 в розмірі 92359,63 грн., а саме: за Кредитним договором №001 від 10.10.2018 у розмірі 30021,56 грн., що складається з: 20808,05 грн. заборгованість за кредитом, 9213,51 грн. заборгованість за процентами (яка утворилася станом на 02.05.2022), за Кредитним договором №902 від 06.12.2019 в розмірі 49167,20 грн., що складається з: 41990,91 грн. заборгованість за кредитом, 0,29 грн. заборгованість за процентами (яка утворилася станом на 06.05.2022), 7176 грн. заборгованість за комісією (яка утворилася станом на 06.05.2022) та за Кредитним договором №001 від 07.08.2020 в розмірі 13170,87 грн., що складається з: 11517,87 грн. заборгованість за кредитом, 1653 грн. заборгованість за комісією (яка утворилася станом на 07.05.2022).

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1846,11 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612, 625, 626, 628, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 207 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість, яка виникла станом на 31.10.2024 в розмірі 92359,63 грн., а саме: за Кредитним договором №001 від 10.10.2018 у розмірі 30021,56 грн., що складається з: 20808,05 грн. заборгованість за кредитом, 9213,51 грн. заборгованість за процентами (яка утворилася станом на 02.05.2022), за Кредитним договором №902 від 06.12.2019 в розмірі 49167,20 грн., що складається з: 41990,91 грн. заборгованість за кредитом, 0,29 грн. заборгованість за процентами (яка утворилася станом на 06.05.2022), 7176 грн. заборгованість за комісією (яка утворилася станом на 06.05.2022) та за Кредитним договором №001 від 07.08.2020 в розмірі 13170,87 грн., що складається з: 11517,87 грн. заборгованість за кредитом, 1653 грн. заборгованість за комісією (яка утворилася станом на 07.05.2022).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір в розмірі 1846,11 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 14 березня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: