СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/324/25
ун. № 759/5450/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, безвісно відсутнім.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Справу передано судді 17 березня 2025 року.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

П. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлює, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Подана заява не містить обґрунтувань звернення ОСОБА_1 саме до Святошинського районного суду м. Києва із даною заявою.

Як встановлено із інформації за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Шевченківської РДА, останнім зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Таким чином, місце проживання заявника є Шевченківський район міста Києва.

Інших відомостей суду надано не було.

Відтак, ОСОБА_1 має належним чином аргументувати підстави звернення із заявою про визнання особи безвісно відсутньою до Святошинського районного суду м. Києва та надати докази, які підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Заявником не зазначено інших осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про ОСОБА_2 та яким можуть бути відомі обставини щодо його зникнення.

Окрім зазначеного, згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Отже, на заяви окремого провадження поширюються, зокрема, вимоги статей 175,177 ЦПК України.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суд зауважує, що вказаних відомостей заявник у повній мірі не наводить, зокрема не вказує щодо наявності або відсутності електронного кабінету.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Свій процесуальний статус у поданій заяві ОСОБА_1 визначає як «заявник», заінтересованих осіб до справи ОСОБА_1 не залучає.

Крім того, з роз`яснень, які містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суддя при проведенні підготовчих дій зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи та підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог.

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення юридичного факту, залежно від мети встановлення цього факту, можуть бути й інші особи. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

Суд роз`яснює, що до заінтересованих осіб віднесено: 1) осіб, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню; 2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту. Саме ці групи заінтересованих осіб залучаються до участі у справах окремого провадження.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, залучення цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку із встановлюваним судом фактом.

Зважаючи на викладене, визначаючи коло заінтересованих осіб у даній справі, заявнику належить виходити саме з цих положень.

Окрему увагу суд звертає, що як вбачається із матеріалів справи, 06.06.2025 року ОСОБА_1 отримав сповіщення сім`ї №424/392/03.25 щодо зникнення безвісті 03.03.2025 року під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході бойових дій в районі села Костянтинополь, Волноваського району, Донецької обл. свого молодшого брата солдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно для подання документів щодо його відстрочки від мобілізації у відповідності до Закону України №11391.

Верховний Суд у постанові від 10 липня 2024 року по справі № 686/11198/22 (провадження № 61-4913 св 24) зазначив, що під час встановлення юридичного факту смерті військовослужбовця, тобто оголошення померлим або визнання його безвісно відсутнім, не в усіх випадках заявники зазначають як заінтересованих осіб Міністерство оборони України або відповідну військову частину, які беруть участь у таких справах із метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Тому суду, залежно від установлених обставин, необхідно залучати до участі у таких справах Міністерство оборони України або відповідні військові частини з метою захисту інтересів держави, оскільки визнання у судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим є підставою для виключення його зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення.

Керуючись правовою позицією, висловленою Верховним Судом, враховуючи, що рішення у даній справі (про визнання ОСОБА_2 ) може стосуватися обов`язку Міністерства оборони України виключити особу зі списків особового складу військової частини, суд вважає за необхідне зазначити, що заінтересованою особою в даній справі має також бути Міністерство оборони України (за аналогією із залученням третьої особи в порядку ст. 53 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Таким чином, заявник має визначитись із колом заінтересованих осіб та надати суду примірник заяви разом із доданими до неї документами у відповідній кількості.

Вказані недоліки у своїй сукупності перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 175, 177, 185, 317 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який становить 5 (п`ять) днів з дня отримання заявником ухвали.

В разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.О. Горбенко