справа № 489/1717/25
провадження №2-о/489/88/25
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

17 березня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з матеріалами за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У березні 2025 року заявник, через свого представника адвоката Юрчак Яну Іванівну звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як рідним братом; та встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходить до висновку про направлення справи за підсудністю, з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною другою вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За положеннями статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Водночас має значення зареєстроване місце проживання.

При визначенні підсудності заяви фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, має значення саме зареєстроване місце проживання заявника, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.10.2019 у справі №449/1352/15-ц.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», документами, до яких вносяться відомості про місце проживання,єпаспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Порядок реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів встановлені Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 (далі - Порядок).

Декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради (пункт 3 Порядку).

У пункті 4 вказаного Порядку передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи заявника у справі.

Зазначене унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.06.2024 у справі № 554/7669/21 вказав, що в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Аналізуючи зазначені вище положення чинного законодавства, слідує, що дана категорія справ розглядається за місцем реєстрації заявника.

Судом встановлено, що заявником ОСОБА_1 при поданні матеріалів заяви до суду було зазначено адресу його місця реєстрації як: АДРЕСА_2 . При цьому місцем проживання вказано: АДРЕСА_1 .

В свою чергу, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва №16.27-46572-2025 від 17.03.2025, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , яка територіально відноситься до Заводського району міста Миколаєва.

Місце реєстрації заявника не знаходиться на території Інгульського району міста Миколаєва, тому заявник безпідставно звернувся із заявою до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявник має зареєстроване місце проживання у Заводському районі міста Миколаєва, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за підсудністю до належного суду, а саме до Заводського районного суду міста Миколаєва.

Згідно положень статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись статтями 31, 32, 258-261, 315-316 ЦПК України,

ухвалив:

Передати матеріали цивільної справи №489/1717/25 (провадження №2-о/489/88/25) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, за підсудністю до Заводського районного суду міста Миколаєва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 17.03.2025.

Суддя І.В. Коваленко