РІШЕННЯ

іменем України

18 березня 2025 рокуСправа №451/191/25
Провадження № 2/451/139/25

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - Патинок О.П.

секретар судового засідання - Ференс І.І.

Справа № 451/191/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

04.02.2025 до Радехівського районного суду Львівської області в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява позивача ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2025 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Стислий виклад позиції позивача та позиції (заперечень) відповідача

В обгрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 11.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 468385-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 11.07.2023 ТОВ «Бізпозика» направлено Стець Юрію Володимировичу, пропозицію (оферту) укласти Договір № 468385-КС-003 про надання кредиту. 11.07.2023 ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 468385-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону НОМЕР_1 котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 11.07.2023 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 468385-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 17 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Вважають, що ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 17000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 . Також, 14.09.2023 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 468385-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 2.7 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 06.06.2024» До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 468385- КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Станом на 14.01.2025 утворилась заборгованість за Договором № 468385-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 59 736,47 грн, що складається із: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15 828,50 грн; - суми прострочених платежів по процентах - 43 792,48 грн; - суми прострочених платежів за комісією - 115,49 грн. Просить позов задовольнити.

13.02.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не надав ані первинного бухгалтерського документа, ані виписки з власного рахунку про переказ коштів по договору, це є підставою відмови у позові. Крім того, кредитний договір наданий позивачем у електронній копії - звичайному pdf файлі, не був укладений ні в якій формі: ні в паперовій, ні в електронній, оскільки відсутній підписаний обома сторонами у дату укладання оригінал, якого у наданій суду редакції не існує в природі. Всі припущення та маніпуляції позивача про укладання такого договору спростовуються тим фактом, що його оригіналу немає. Не надано жодного доказу створення оферти і акцепту на зазначених у договорі умовах, фактичної генерації та направлення відповідачу такого ідентифікатора на належний йому номер і його використання, підписання договору саме у наданій суду редакції з умовами щодо процентної ставки 3% на день, 756 335,00% річних, строку кредитування 300 днів, орієнтовної загальної вартості кредиту 110000 грн., з яких 99000 - відсотки, яких відповідач ніколи ні в якій формі не погоджував, ця «роздруківка» виготовлена самостійно позивачем. Вказує, що сторони у письмовій формі у жодному документі не погоджували можливість застосування аналогу власноручного підпису, а доказів дійсного підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором не надано - всі доводи позивача є припущеннями, які можна перевірити лише дослідивши оригінал договору з електронним підписом відповідача, якого не існує. У даному випадку, він - відповідач ставить під сумнів відповідність поданих копій оригіналам та достовірність їх як доказів, з урахуванням того, що єдиним можливим доказом дотримання письмової форми (незалежно, паперової чи електронної) є оригінал кредитного договору, який повинен давати змогу довести його цілісність та справжність, прийняття рішення на основі паперової копії електронного доказу не відповідає вищевказаним нормам статей 77, 78, 79, 95, 100 ЦПК України, ст. 1055 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг) та принципу безпосереднього дослідження доказів судом. Відповідач не заперечує договір виключно через те, що він міг бути укладений в електронній формі, але відповідач заперечує проти копії електронного доказу через те, що він не був укладений і в електронній формі, тому що не підписаний обома сторонами у дату укладання оригінал. Відповідач ніколи не мав волевиявлення укладати договір на 300 днів і не отримував від позивача примірника договору зі вказаними судом умовами кредитування. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Такий правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, зокрема, істотні умови кредитних договорів мають бути узгоджені сторонами у письмовій формі. Волевиявлення лише однієї сторони - кредитора - на укладення Кредитного договору на певних умовах, які встановлюються і змінюються кредитором в односторонньому порядку і фактично не доводяться до відома іншої сторони ні в який спосіб, не відповідає не тільки вищевказаним нормам законодавства України, а і пункту 6 ст. 3 ЦК України, що передбачає серед загальних засад цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність. Згідно із ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції після 19.01.2020: Договір про споживчий кредит, кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Позивач не надає доказів надання позивачу особистих (персональних) даних відповідача, проходження ідентифікації та верифікації, створення особистого кабінету, надсилання відповідачу одноразового ідентифікатора, його підписання кваліфікованим електронним підписом та/або печаткою самим позивачем у дату та інших обставин укладання договору, окрім його власних позивача припущень про те, як могло бути, але без доказів того, що так дійсно було. Доказів надання примірника договору відповідачу до моменту звернення до суду з позовом позивачем не подано. Відповідач не ознайомлений і ніколи не був ознайомлений з внутрішніми Правилами ТОВ «Бізнес позика» та іншими доданими позивачем документами до моменту отримання позовної заяви. Виходячи з правового аналізу вищевказаних норм такі Правила, долучені до позову, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, якщо немає підпису Позичальника принаймні про ознайомлення і погодження із ними у наданій суду редакції; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Правила знав і розумів позичальник у момент укладення договору, а також те, що Умови містили вказані пункти в момент його укладання, або що в подальшому такі Умови не змінювались фінансовою установою в односторонньому порядку. Не підписані відповідачем умови кредитування не можуть бути застосовані до правовідносин сторін. Надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Щодо власного розрахунку, відповідач зазначає, що у даному випадку мас місце несправедливість умов про 2 суперечливі строки, з одним з яких відповідач реально не був ознайомлений і одні з яких передбачають непропорційно велику суму компенсації відсотків протягом 300-денного строку, що призводить до переплати. Те, що позивач вимагає не повну суму, а лише її частину, не усуває даної суперечності. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

04.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача Виноградова Ю.Е. надійшла відповідь на відзив, де представник звертає увагу суду, що до позовної заяви були додані візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору та Додаткової угоди, у яких детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення Кредитного договору та Додаткової угоди в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ці візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору та Додаткової угоди були посвідчені директором ТОВ «Бізнес Позика» Гайворонською М.М. Щодо дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідача з укладення кредитного договору зазначає, що 11.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 468385-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізпозика» 11.07.2023 направлено Стець Юрій Володимирович, пропозицію (оферту) укласти Договір № 468385-КС-003 про надання кредиту. 11.07.2023 ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 468385-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направлено Стець Ю.В., через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 11.07.2023 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 468385-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил після отримання заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в особистому Кабінеті заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил). Як описано вище, ТОВ «Бізпозика» 11.07.2023 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 468385-КС-003 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю. 11.07.2023 ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 468385-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-6915, (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Аналогічним чином шляхом обміну електронними повідомленнями була укладена Додаткова угода до Кредитного договору, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», підписана з використанням одноразового ідентифікатора «UA-8520». Правильно застосувавши норми матеріального права, слід дійти обґрунтованого висновку про те, що Кредитний договір підписаний боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Під час укладення Кредитного договору та Додаткової угоди сторони погодились укласти Кредитний договір та Додаткову угоду з використанням інформаційнотелекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (що зазначено на самому початку Кредитного договору та Додаткової угоди). Кредитний договір укладений між Позивачем та Відповідачем не є договором приєднання (у розуміння ст. 634 Цивільного кодексу України). При цьому, звертають увагу суду, що всі істотні умови Кредитного договору (зі змінами відповідно до умов Додаткової угоди), зокрема графік платежів за Кредитним договором, були викладені не у вищезазначених додатках, а у самому Кредитному договорі. Щодо надання Позичальнику примірнику Кредитного договору, який був підписаний ним одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України про «Електронну комерцію» зазначає, що після підписання Позичальником Кредитного договору та Додаткової угоди за допомогою одноразових ідентифікаторів відповідно до Закону України про «Електронну комерцію», Кредитний договір та Додаткова угода з відмітками про їх підписання одноразовими ідентифікаторами були розміщені в особистому кабінеті Позичальника на веб-сайті Кредитодавця. Щодо перерахування позивачем на рахунок відповідача кредитних коштів в розмірі 17 000,00 грн. повідомляють, що до позовної заяви була додана довідка, сформована технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн», який надає послуги позивачу на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020. Цей Договір регулює відносини Установи з Клієнтом, згідно з якими Установа надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів, що надходять на користь Клієнта в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/ позик/ фінансових кредитів/ відсотків (інших платежів) за кредитами/ позиками/ фінансовими кредитами, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів (п. 1.1. Договору) установа забезпечує технологічне обслуговування прийому платежів та перерахування грошових коштів на підставі договору про співробітництво з оператором послуг платіжної інфраструктури - Товариством з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн», яке під час надання послуг використовує Систему Platon (п. 1.1.1. Договору). Номер картки для перерахування коштів за кредитним договором був вказаний відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи «анкета клієнта», відповідно до якого Позичальником був зазначений номер банківської картки № НОМЕР_2 для перерахування на нього коштів. «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами здійснюється посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з Посередниками за допомогою платіжних систем посередників. ТОВ «Бізнес Позика» не здійснює перерахування кредитних коштів Позичальникам зі своїх рахунків. На підтвердження перерахування кредитних коштів Позичальникам та зарахування платежів Позичальників за Кредитними договорами відповідні посередники надають ТОВ «Бізнес Позика» довідки (довідки з платіжних систем). Просить суд позов задовольнити.

25.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача Виноградова Ю.Е. надійшли додаткові пояснення у справі, де представник вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» не може надати суду Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) в редакції наданій суду з підписом про ознайомлення та погодження з ними ОСОБА_1 , оскільки Позичальник додатково окремо не підписував такі Правила. При цьому, відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Згідно з п. 7.4.4. Кредитного договору позичальник ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. До відповіді на відзив були надані докази додаткового направлення на електронну адресу відповідача Кредитного договору та Правил, які були відправлені відповідачу одразу після укладення Кредитного договору (тобто редакція цих Правил була незмінною протягом всього строку дії Кредитного договору). Адреса електронної пошти була надана відповідачем під час укладення Кредитного договору, що підтверджується анкетою клієнта (витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті Кредитодавця), копія якої була додана до позовної заяви та міститься в матеріалах справи. Крім того, як вже зазначалося стороною позивача у відповіді на відзив, всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту, а у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», та підписав за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора відповідно до вищезазначеного Закону.

Заяви (клопотання) учасників справи

У поданій відповіді на відзив представник позивача просила розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують (т.1, а.с.177-301).

Процесуальні дії у справі

05.02.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь № 1092960 від 05.02.2025 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Суддя своєю ухвалою від 05.02.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. За клопотанням позивача витребував із АТ КБ «ПриватБанк»: - письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 ; - письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 11.07.2023 року (дата видачі кредиту) по 06.06.2024 року (дата закінчення терміну кредитування).

18.02.2025 від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшло повідомлення №20.1.0.0.0/7-250206/17388 від 11.02.2025, згідно якого відповідь на виконання ухвали суду від 05.02.2025 буде підготовлена та направлена протягом 10 робочих днів з моменту отримання даного листа.

Суд своєю ухвалою від 25.02.2025 поновив представнику позивача Виноградову Ю.Е. процесуальний строк для подання доказів та долучив до матеріалів справи №451/191/25 письмові докази надані представником позивача. Витребував від ТОВ «Бізнес Позика» за клопотанням відповідача: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) в редакції надані суду з підписом про ознайомлення та погодження з ними ОСОБА_1 . Направив нагадування АТ КБ «ПриватБанк» щодо виконання ухвали судді від 05.02.2025, у зв`язку із чим відклав судове засідання.

25.02.2025 та 13.03.2025 від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали судді від 05.02.2025 надійшла витребувана інформація.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (т.2, а.с.32), причини неявки відповідач суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

18.03.2025 судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явились.

Мотивувальна частина рішення: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

11.07.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 468385-КС-003 про надання кредиту (Т.1, а.с.42-50).

11.07.2023 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 468385-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (Т.1, а.с.51-59).

У зв`яку із чим, 11.07.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 468385-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця. До вказаного договору додані пропозиція щодо укладання договору, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта. Відповідно до розділу 2 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 17 000,00 грн, строком на 24 тижні, на умовах сплати фіксованої процентної ставки за кредитом: в день 2,00000000 %. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Термін дії договору до 26.12.2023. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі «Комісія») становить 2 550,00 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Пунктом п. 3.2.3 Договору встановлено Графік платежів, якого зобов`язувався дотримуватись позичальник (Т.1, а.с.33-41).

З паспорта споживчого кредиту видно, що сума кредиту становить 17 000,00 грн; строк на який надається кредит - 24 тижні; мета отримання кредиту - на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника; комісія за надання кредиту становить 2 550,00 грн; спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів; загальні витрати за кредитом - 27 160,00 грн; орієнтована загальна вартість кредиту - 44 160,00 грн; реальна річна процентна ставка - 9 120,38% (Т.1, а.с.29-32).

З візуальних форм послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення (Т.1, а.с.74-77).

14.09.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 468385-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», де сторони домовились внести зміни у п.2.3. договору та викласти в новій редакції, а саме «Строк, на який надається Кредит - 48 тижнів»; п. 2.4. «Процентна ставка за кредитом» викласти в редакції, що: з 14.09.2023 до 09.11.2023 (включно) діє пільгова ставка 0,861375% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 09.11.2023 року (включно) процентна ставка становитиме 1,1485% в день; з 10.11.2023 - 1,1485% в день, фіксована. Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 2.7 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 06.06.2024» (Т.1, а.с.65).

14.09.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду №1 (оферта) до договору № 468385-КС-003 про надання кредиту від 11.07.2023 (Т.1, а.с.68-70).

14.03.2023 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення додаткової угоди №1 до договору № 468385-КС-003 про надання кредиту від 11.07.2023 (Т.1, а.с.71-75).

Паспортом споживчого кредиту, встановлено суму кредиту - 15 828,50 грн, строк кредитування - 267 днів, мета отримання кредиту - на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів, тип процентної ставки - фіксована, комісія за надання кредиту - 115,49 грн. (Т.1, а.с.60-64).

Згідно із анкетою клієнта зазначено найменування позичальника, адресу реєстрації та проживання, документ, що посвідчує особу, телефон, адресу електронної пошти та номер банківського рахунку (Т.1, а.с.78).

Крім того, представником позивача надані докази направлення на електронну адресу відповідача - ОСОБА_1 Кредитного договору та Правил, а також Додаткової угоди, які були додатково відправлені відповідачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1, а.с.265-268).

11.07.2023 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 17 000 грн. на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується копією інформаційної довідки №33505/01 від 21.01.2025 та випискою за картковим рахунком ОСОБА_1 за період з 11.07.2023 по 06.06.2024 наданою АТ КБ «ПриватБанк» (Т.1, а.с.77; Т.2, а.с.11-22).

З розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 468385-КС-003 та довідки про стан заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 станом на 29.01.2025 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 59 736,47 грн, що складається з 15 828,50 грн. - сума заборгованості за кредитом; 43 792,48 грн. - сума заборгованості за відсотками; 115,49 грн. - сума заборгованості за комісією; сплачено (повернуто) - 18 422,36 грн. (Т.1, а.с.21-28).

Відповідно до Інформаційних довідок №885/02, №886/02, №887/02, №888/02, №889/02, №890/02, №891/02 ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 468385-КС-003 на загальну суму 18 422,36 грн. (Т.1, а.с.258-264).

Між позивачем ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 неодноразово було укладено кредитні договори, що підтверджується договором №468385-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03.07.2023 та договором №468385-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) зобов`язання за якими позичальником виконано у повному обсязі (згідно довідок про відстуність заборгованості від 17.02.2025 (а.с.269-292).

З наданої позивачем копії Договору про надання послуг №ПГ-5 від 04.11.2020 вбачається, що такий договір укладений ТОВ «Бізнес Позика» із ТОВ «Профітгід», який надає послуги з прийому платежів та перерахування грошових коштів на підставі договору про співробітництво з оператором послуг платіжної інфраструктури ТОВ «Платежі Онлайн» (Т.1, а.с.245-257).

Крім того, на підтвердження укладення договору позивачем надано «Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» (а.с.80-99), копію паспорта відповідача та картку платника податків (Т.1, а.с.112-117).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи

Вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить переконання про розгляд справи за наявними доказами та про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

За приписами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються підприємцем, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим підприємець має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , маючи намір отримати в позику грошові кошти, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» та пройшов реєстрацію на веб-сторінці товариства. Під час здійснення реєстрації відповідач створив особистий кабінет та надав необхідні особисті дані (ПІБ, дані паспорта, дату та рік народження, РНОКПП, номер мобільного телефону, електронну пошту, місце реєстрації, номер банківського рахунку), чим фактично надав згоду на обробку персональних даних.

Для безпосереднього оформлення кредиту відповідач обрав бажану суму кредиту, строк кредитування та підтвердив, що ознайомлений з Правилами надання грошових коштів у позику.

Після прийняття позичальником умов кредитного договору 11 липня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» уклало із ОСОБА_1 кредитний договір, який підписано останнім відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилався на особистий телефонний номер ОСОБА_1 . На спростування наведених обставин відповідачем доказів не подано.

У відзиві на позовну заяву, відповідач ОСОБА_1 заперечує факт укладення договору, на який посилається позивач, як на такий, що був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» подальше укладення електронного договору про надання кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Оскільки ОСОБА_1 вважається ознайомленим з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», тобто до моменту підписання кредитного договору, суд доходить висновку, що відповідач повністю ознайомлений з порядком його укладення та підписання, про що свідчать виконані ним фактичні дії в ІТС, а також використання ним електронного підпису одноразового ідентифікатору.

В матеріалах справи наявні фото паспорта ОСОБА_1 та РНОКПП, які було завантажено при створенні особистого кабінету на сайті кредитної установи. В ході розгляду справи ОСОБА_1 не надав пояснень тому, як фотографії, на якому зображений документ, що підтверджує його особу, потрапили до ТОВ «Бізнес Позика». Матеріали справи не містять даних щодо звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з приводу використання третіми особами його персональних даних та фотосвітлин. Вказане, на думку суду, свідчить про волевиявлення відповідача щодо встановлення кредитних правовідносин з ТОВ «Бізнес Позика».

Крім того, за матеріалами справи встановлено, що відповідач частково кредитні зобов`язання виконував, сплативши позивачу за умовами укладеного правочину 18 422,36 грн, що свідчить про те, що він вчиняв конклюдентні дії щодо визнання договору, що підтверджує правомірність вимог позивача та цим заперечуються доводи відповідача про неукладення договору.

Суд звертає увагу на те, що верифікація банківської картки позичальника проводилася у його особистому кабінеті. Належних письмових доказів на підтвердження відсутності у ОСОБА_1 банківської картки з номером НОМЕР_2 або неперерахування на цю картку суми за кредитом відповідачем не надано. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати суду відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження цих доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до них.

Супервайзером з обробки звернень клієнтів й держорганів ГО АТ «ПриватБанк» - А.С.Косенко №20.1.0.0.0/7-250206/17388-БТ від 14.02.2025 надано інформацію щодо руху коштів по банківській картці НОМЕР_2 , яку емітовано на ім`я ОСОБА_1 . Наявними даними підтверджується факт перерахування 11.07.2023 на банківську картку НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 17 000,00 гривень (Т.2, а.с.11-22;33-45).

Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором. Укладаючи з фінансовою установою кредитний договір, ОСОБА_1 був достеменно обізнаний про порядок укладення, підписання та виконання кредитного договору в електронному вигляді та не надав відповідних доказів на підтвердження доводів про неотримання кредитних коштів.

Окрім того, за наявними у справі доказами позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, а саме: перерахував на банківську карту відповідача № НОМЕР_2 кредитні кошти в сумі 17 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою, які видано ТОВ «Платежі Онлайн» від 21.01.2025 №33505/01, в якій відображені ідентифікуючі деталі здійснених операцій, зокрема: номер транзикції, номер замовлення, сума грн, дата та час проведення - 11.07.2023 о 09:01:08 год., номер платіжної карти НОМЕР_2 , емітент платіжної карти -PRIVAT BANK, код авторизації, опис - перерах. Коштів ОСОБА_1 ІПН: НОМЕР_5 , згідно кредитного договору №468385-КС-003 від 11.07.2023.

Питання про те, чи мало право ТОВ «Платежі Онлайн» перераховувати кошти та займатись відповідними фінансовими операціями не входить до предмета доказування, оскільки предметом даного спору є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання кредиту № 468385-КС-003 від 11.07.2023, укладеного між ним та позивачем.

Тому суд відхиляє доводи про ненадання доказів щодо видачі позичальнику кредиту.

Що твердження відповідача про не отримання від позивача примірника договору спростовується наданими докази направлення на електронну адресу відповідача - ОСОБА_1 Кредитного договору та Правил, а також Додаткової угоди, які були відправлені відповідачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1, а.с.265-268), тому такі до уваги суд не бере.

Як зазначено вище, із розрахунку заборгованості вбачається, по даному Договору обліковується заборгованість в розмірі 59 736,47 грн, що складається із 15 828,50 грн. - сума заборгованості за кредитом; 43 792,48 грн. - сума заборгованості за відсотками; 115,49 грн. - сума заборгованості за комісією; сплачено (повернуто) - 18 422,36 грн.

Даний розрахунок заборгованості за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом, стосовно надання кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, а також нарахування процентів.

Окрім того, відповідач вказує, що розмір нарахованих відсотків не відповідають законодавсту України, у тому числі 1048 ЦПК України та ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Так, відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 та частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, для належного виконання договірних зобов`язань необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитним коштами, а прострочення виконання зобов`язань є їх порушенням.

Відсотки за кредитом є договірними умовами згідно положень ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18) дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення кредиту та нарахованих на день пред`явлення такої вимоги процентів за користування кредитом. Після цього, кредитодавець має право лише на стягнення з боржника інфляційних втрат (якщо кредит було надано в національній валюті в гривнях) та трьох процентів річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідно до статті 625 ЦК України.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку: що «ПРОЦЕНТИ ЗА КОРИСТУВАННЯ КРЕДИТОМ - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. ПРОЦЕНТИ ЗА НЕПРАВОМІРНЕ КОРИСТУВАННЯ ЧУЖИМИ ГРОШОВИМИ КОШТАМИ - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування».

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно п.5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Аналізуючи вищезазначене, заявлена позивачем до стягнення прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 43 792,48 грн не є сумою неустойки (штраф чи пеня) згідно ЗУ «Про захист прав споживачів» чи ЗУ «Про споживче кредитування», тому, згідно ст. 551 ЦК України, розмір простроченої заборгованості за нарахованими процентами не може бути зменшений, крім того такі вимоги позивачем заявлені в строк кредитування, а саме до 06.06.2024.

Разом з тим відповідач ОСОБА_1 не звертався за захистом своїх прав в порядку ст.ст.11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо визнання несправедливими умов договору, де йдеться про нарахування процентів за користування кредитом, власного розрахунку заборгованості, щодо кредитного договору суду не представив.

Відтак, враховуючи те, що суд встановив факт укладення між позивачем ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, а відтак, позов підлягає до повного задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами

Суд, в порядкуст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача в користь ТОВ «Бізнес Позика» 2 422,40 грн. судового збору.

Резолютивна частина рішення:

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 211, 247, 263-265, 280-286 ЦПК України, суд, - у х в а л и в:

задовольнити позов.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 468385-КС-003 про надання кредиту від 11.07.2023, що становить 59 736,47 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять шість гривень, 47 копійок), яка складається із: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15 828,50 грн; - суми прострочених платежів по процентах - 43 792,48 грн; - суми прострочених платежів за комісією - 115,49 грн.;

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні, 40 копійок).

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 18.03.2025.

Головуючий суддяПатинок О. П.