Справа № 461/96/25
Провадження № 2/461/710/25
УХВАЛА

12.03.2025 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.

за участю секретаря Курилюк А.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Цесельської І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання представника позивача про поновлення строку на подання доказу та його приєднання до матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває вказана цивільна справа.

25.02.2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення строку на долучення доказу до матеріалів справи та приєднання до справи висновку експерта № 1214/02/2025 від 20 лютого 2025 року за результатами проведення семантико-текстуального дослідження.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що у відзиві на позовну заяву від 11.02.2025 року, який позивач отримав 20.02.2025 року, представник відповідача заперечував проти позову з огляду на наявність оціночних суджень в дописах відповідача, а не фактичних тверджень. Тому, з метою спростування зазначеного, виникла необхідність у проведенні семантико-текстуального дослідження. Разом з тим, такий висновок експерта був замовлений позивачем та виготовлений вже після звернення до суду із вказаним позовом. Із посиланням на практику Європейського суду з прав людини, з метою уникнення надмірного формалізму, представник позивача просив задовольнити подане клопотання.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечувала. Зазначила, що згідно з принципом змагальності у цивільному судочинстві, сторона позивача повинна була подати всі докази разом з позовною заявою. Позивач не був позбавлений можливості провести експертизу до моменту звернення до суду із відповідним позовом. Поважні причини несвоєчасного подання вказаного висновку експерта у сторони позивача відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши димку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1-2 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до пунктів 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Частинами 1-3 ст.83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. 5 ст. 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Крім того, ч. 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає обґрунтувала неможливість їх неподання у вказаний строк, з причин, що не залежали від неї.

Суд враховує, що позивачем в порушення вимог ч.4 ст. 83 ЦПК України письмово не повідомлено суд (в тому числі в позовній заяві) про наявність доказу, який не може бути подано, причини, з яких такий доказ не може бути подано у строк визначений законом. Крім того, стороною позивача не надано доказів, які підтверджують що позивач та його представник здійснили всі залежні від них дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно суду належним чином не обґрунтована об`єктивна неможливість вчасного подання доказів чи причини, з яких докази не можна було подати у встановлений законодавством строк, з причин, що не залежали від позивача.

Як вказує ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні клопотання суд також виходить з встановленого ЕСПЛ «принципу правової визначеності» щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення пропущеного процесуального строку без наявності на те передбаченої процесуальним законом поважної причини, що є порушенням права на справедливий суд, визначеним ст. 6 Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки сторона позивача з січня 2025 року не повідомляла суд про існування нових доказів, бажання їх долучити до справи, не підтвердила наявність перешкод для їх своєчасного подання, то судом не встановлено поважних причин для поновлення строку на подання доказів стороною позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 81, 126, 127, 260, 353, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку на подання доказу висновку експерта № 1214/02/2025 від 20 лютого 2025 року та його приєднання до матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 14 березня 2025 року.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мироненко Л.Д.