ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3446/25 Справа № 202/5796/24 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В.,Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради про зобов`язання видати ордер на заняття житлового приміщення (суддя першої інстанції Бєльченко Л.А.),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2025 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради про зобов`язання видати ордер на заняття житлового приміщення, закрито.

Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , та через представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, з тих підстав, що позивач подавав заяву про залишення позову без розгляду, а не про закриття провадження.

ОСОБА_3 просив ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ОСОБА_3 просив проводити розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п.4 ч.1ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Закриваючи провадження у справі, суд розцінив заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Карлаша І.А., як відмову від позову, оскільки позивач не підтримує позовні вимоги і не бажає, щоб розгляд був продовжений.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК (в редакції статті, яка діяла на момент постановлення ухвали) України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини1 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2024 розпочато розгляд справи по суті, за клопотанням представника позивача, адвоката Карлаша І.А., оголошено перерву у судовому засіданні.

09.12.2024 року від представника позивача, адвоката Карлаша І.А., через систему «Електронний суд» надійшла заява, в котрій останній просить залишити позовну заяву без розгляду.

Зі змісту заяви про залишення позовних вимог без розгляду вбачається, що позивач не бажає, щоб розгляд справи продовжувався та просить суд залишити позов без розгляду. Також повідомляє суд, що у зв`язку з небажанням подальшого розгляду справи, ані позивач, ані її представник не будуть з`являтися в судові засідання.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені.

Отже, колегія суддів встановила, що місцевий суд 08.10.2024 року розпочав розгляд справи по суті, тобто у даному випадку, процесуальним законом, на даній стадії розгляду справи не передбачено позов залишати без розгляду, однак місцевий суд, розглядаючи клопотання представника позивачки, на власний розсуд вирішив, про відмову позивача від позову, про що представник позивача у заяві не просив.

На думку апеляційного суду, місцевий суд, в межах процесуального закону, повинен був вирішити питання щодо, заяви про залишення позову без розгляду, роз`яснивши позивачу та її представнику щодо розгляду даного клопотання на стадії розгляду по суті, але, передчасно закрив провадження, що призвело до обмеження права позивачки на подальший розгляд справи.

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов поспішного висновку про наявність підстав закриття провадження, оскільки з таким клопотання позивачки чи її представник не звертався.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з підстав, передбачених частиною 1 статті 379 ЦПК України і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 379, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 12 березня 2025 року.

Головуючий-суддя О.В. Халаджи