Справа № 738/2888/24
№ провадження 2/738/66/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.,

за участю:

секретаря: Минець П.Д.,

представника позивача: Васильчук О.М.,

представника третьої особи: Сираш А.О.,

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом Менської міської ради Чернігівської області в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Комунальна установа «Менський міський центр соціальних служб» Менської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А H О В И В:

У грудні 2024 року Орган опіки та піклування Менської міської ради, з метою захисту прав, життя та здоров`я неповнолітньої ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх дітей - неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідачів аліменти на утримання цих дітей у розмірі не меншому 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі, являючись батьками двох дітей - неповнолітньої ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 , свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по їх утриманню та вихованню. З 24.05.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Сім`я ОСОБА_3 перебуває га обліку міського центру соціальних служб з 22.02.2019, отримує соціальні послуги, перебувала під соціальним супроводом центу з 15.09.2020 по 13.09.2021. Починаючи з 2021 року до служби у справах дітей періодично надходили повідомлення від поліції, від фахівця з соціальної роботи міського центру про неналежне виконання батьківських обов`язків батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо своїх двох дітей. При неодноразових відвідуваннях сім`ї було встановлено, що батьки зловживають спиртними напоями, мати отримує пенсію по інвалідності, батько має тимчасові підробітки. Умови проживання в будинку, де мешкає сім`я ОСОБА_3 незадовільні: повна антисанітарія, на стінах пліснява, неприємний запах, меблі поламані, брудна постільна білизна та одяг, речі розкидані по всіх кімнатах. В будинку відключене газопостачання за борги, їжа готується на дворі на вогнищі, запас продуктів харчування мінімальний. Дорослі члени сім`ї постійно влаштовують розпивання спиртних напоїв в присутності дітей, часто виникають сварки. У батьків низький рівень виховного потенціалу, вони не є авторитетом для дітей. 17.04.2021 малолітній ОСОБА_2 був доставлений до Менської лікарні, а в подальшому до ЧОДЛ, з діагнозом рвана рана обличчя, покусав сусідський пес, внаслідок того, що дитина перебувала без нагляду та без дозволу зайшла в сусідський двір. Лікування та транспортування оплатив власник собаки, оскільки на момент звернення батько перебував у стані алкогольного сп`яніння, а мати в силу свого розумового розвитку не здатна адекватно реагувати на надзвичайні події. 07.05.2022 через необережне поводження дітей із сірниками та не догляд батьків сталася пожежа в господарській будівлі. Проведені виховні бесіди з батьками щодо неналежного контролю за поведінкою дітей не вплинули на них. 19.05.2023 брат батька - ОСОБА_9 вчинив домашнє насильство відносно неповнолітньої племінниці ОСОБА_1 . 12.12.2023 ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини в присутності дітей. На момент приїзду працівників поліції обоє батьків перебували у стані алкогольного сп`яніння. 05.01.2024 ОСОБА_1 втекла з дому в м. Київ, в гості до хлопця з яким познайомилася в соцмережі. Протягом серпня 2024 ОСОБА_1 втікала з дому майже кожного дня - 8 разів дитину доставляли додому працівники поліції спільно з представниками служби. Батьки під час втечі пошуками дитини не займались, навіть не завжди повідомляли поліцію. На зауваження та рекомендації щодо поведінки доньки не реагували. Батьки неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Питання про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово розглядалися на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при Менській міській раді. На даний час, за заявою матері, діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зараховані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей с. Хмільниця Чернігівського району Чернігівської області, у зв`язку з складними життєвими обставинами, які склалися в їх сім`ї. Не зважаючи на проведену роз`яснювальну роботу, попередження щодо можливості позбавлення батьківських прав з боку служби у справах дітей, відповідачі не зробили для себе належних висновків, не змінили свого ставлення до обов`язку виховання своїх дітей. Тому виконавчим комітетом було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх дітей - неповнолітньої ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 . В зв`язку з вищенаведеним, з метою соціально-правового захисту неповнолітньої та малолітньої дитини, орган опіки та піклування Менської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх дітей та стягнення аліментів.

Представник позивача Васильчук О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що у поведінці відповідачів не відбулось ніяких змін, вони свідомо самоусунулись від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своїх дітей, тому наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Сираш А.О. в судовому засіданні підтвердила факти та обставини викладені в позовній заяві, висловила думку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заперечень з приводу позовних вимог та клопотання про розгляд справи тільки з їх участю до суду не надали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість проведення розгляду справи без участі відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (зворот а.с.11) вбачається, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.11) вбачається, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні знайшли підтвердження факти, що свідчать про неналежне виконання відповідачами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей - неповнолітньої ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 , а саме свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків. Так, відповідачами не створено належних умов для проживання та розвитку дітей. Умови проживання в будинку, де мешкає сім`я ОСОБА_3 незадовільні: повна антисанітарія, на стінах пліснява, неприємний запах, меблі поламані, брудна постільна білизна та одяг, речі розкидані по всіх кімнатах. В будинку відключене газопостачання за борги, їжа готується на дворі на вогнищі, запас продуктів харчування мінімальний. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно влаштовують розпивання спиртних напоїв в присутності дітей, часто виникають сварки. У батьків низький рівень виховного потенціалу, вони не є авторитетом для дітей. Відповідачі неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків.

З довідки в.о. директора Центру соціально-психологічної реабілітації дітей с. Хмільниця Чернігівського району Чернігівської області слідує, що неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зараховані до Центру з 23.10.3024 та навчатимуться у Хмільницькому ліцеї Новобілоусівської сільської ради (а.с.16).

З довідки № 01-15/62 від 21.02.20205 в.о. директора Центру соціально-психологічної реабілітації слідує, що за час перебування дітей в центрі (з 23.10.2024) мати дітей ОСОБА_4 декілька разів відвідувала їх. Жодних посилок, речей та гостинців на адресу закладу не надсилала, інколи спілкується з дітьми по телефону. Життям та здоров`ям, успіхами в навчанні не цікавиться. Ініціативи у спілкуванні з директором, практичними психологами чи вихователями її дітей не проявляє.

Згідно інформації представника позивача та представника третьої особи, наданих ними в судовому засіданні, з часу перебування дітей у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей с. Хмільниця Чернігівського району Чернігівської області, відповідачі не змінили свого ставлення до виховання дітей, не усвідомили свою негативну поведінку, не створили елементарних умов для повернення дітей в сім`ю. Вони не цікавляться життям, навчанням та станом здоров`я дітей.

Згідно позиції органу опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області, останні вважають за доцільне позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх дітей - неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав, затверджений рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області № 292 від 28.11.2024 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батьків» (а.с.4-6).

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 вказаної постанови Пленуму передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітньої ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 , суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не може служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації що розглядається, відповідачі протягом тривалого часу розлучення зі своїми дітьми не виявили бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із ними. Навіть в період судового розгляду справи відповідачі не продемонстрував суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дітьми і в такій ситуації, на думку суду, без бажання відповідачів держава позбавлена можливості посприяти їм у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновленні або зміцненні здатності сім`ї.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, саме зважаючи на які суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 беззаперечно мають бути позбавлені батьківських прав відносно їх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від виховання яких вони свідомо ухиляються, не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не утримують їх матеріально, не цікавляться їх життям та здоров`ям, у зв`язку з чим суд і прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Менської міської ради про позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав.

Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України, діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Положеннями ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягувати аліменти на утримання двох дітей - неповнолітньої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10 грудня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, в зв`язку чим позовні вимоги в цій частини підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 164 -166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 79, 80-85, п. 1 ст. 200, п.5 ч.1 ст. 257, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Менської міської ради Чернігівської області в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Комунальна установа «Менський міський центр соціальних служб» Менської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована по АДРЕСА_2 фактично проживає по АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Киріївка Корюківського (колишнього Сосницького) району Чернігівської області) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області).

Неповнолітніх ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Киріївка Корюківського (колишнього Сосницького) району Чернігівської області) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області) передати Менській міській раді Чернігівської області як органу опіки та піклування для встановлення їм статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та подальшого їх влаштування.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 ) на користь Менської міської ради Чернігівської області аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Киріївка Корюківського (колишнього Сосницького) району Чернігівської області) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області) в розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10 грудня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована по АДРЕСА_2 фактично проживає по АДРЕСА_1 ) на користь Менської міської ради Чернігівської області аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Киріївка Корюківського (колишнього Сосницького) району Чернігівської області) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області)в розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10 грудня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 ) на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована по АДРЕСА_2 фактично проживає по АДРЕСА_1 ) на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 березня 2025 року

Головуючий: О.А. Савченко