ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/948/24

Головуючий у першій інстанції Павлов В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/209/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Євстафіїва О.К.,Скрипки А.А.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115

Відповідачі: Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, Комунальне підприємство «Киїнське» Киїнської сільської ради

Особи, які подали апеляційні скарги: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_116 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_117 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_175 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 , ОСОБА_183 , ОСОБА_184 , ОСОБА_185 , ОСОБА_186 , ОСОБА_187 , ОСОБА_188 , ОСОБА_189 , ОСОБА_190 , ОСОБА_191 , ОСОБА_192 , ОСОБА_193 , ОСОБА_194 , ОСОБА_195 , ОСОБА_196 , ОСОБА_197 , ОСОБА_198 , ОСОБА_199 , ОСОБА_200 , ОСОБА_201 , ОСОБА_202 , ОСОБА_203 до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «Киїнське» Киїнської сільської ради про захист прав споживачів, визнання незаконними та припинення дій, (суддя Павлов В.Г.), ухвалене у м. Чернігів о 10 годині 15 хвилин,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 р. позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів в якому просили:

- визнати незаконними та припинити дії КП «Киїнське» Киїнської сільської ради по укладенню з позивачами договорів на водопостачання та зобов`язати КП «Киїнське» Киїнської сільської ради зупинити здійснення водопостачання позивачам;

- визнати незаконними дії КП «Чернігівводоканал» по припиненню дії публічних договорів по централізованому водопостачанню позивачів з відновленням становища, яке існувало до порушення шляхом поновлення дії публічних договорів по централізованому водопостачанню з Комунальним підприємством «Чернігівводоканал»;

- зобов`язати КП «Чернігівводоканал» та КП «Киїнське» укласти договір по водопостачанню для забезпечення позивачів питною водою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.07.2022 року рішенням Чернігівської міської ради № 19/VIII-8 « Про надання згоди на передачу з комунальної власності територіальної громади міста Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади» міська рада надала згоду на передачу з комунальної власності територіальної громади міста Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади майно, що перебуває в господарському віданні КП « Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, а Киїнська сільська рада рішенням від 26 травня 2023 року надала згоду на передачу з комунальної власності територіальної громади міста Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади зазначеного майна. На підставі даних рішень було передано : будівлю насосної станції над свердловиною с. Киїнка, водопровідні мережі у с. Киїнка L=2764 п/м, водонапірну башту с. Киїнка, артсвердловину № 1 « Зарічна» та відповідне технічне обладнання. Питання про передачу мереж водопостачання житлового масиву « Зарічний» м. Чернігів мешканцями якого є позивачі по справі вказаними рішеннями не вирішувалось, вони залишились у власності Чернігівської міської ради і на балансі відповідача з чим погоджуються позивачі та не оскаржують його. З повідомлень відповідачів позивачам стало відомо про те, що технічний проект на розміщення водопровідних мереж житлового масиву « Зарічний» в м. Чернігів не погоджено і не затверджено в установленому порядку, оскільки водопровідні мережі Киїнській сільській раді не передавались, а залишились у власності Чернігівської міської ради та на балансі і у господарському віданні КП « Чернігівводоканал». Про те, КП « Киїнське» на підставі типового індивідуального договору , розміщеного на інтернет порталі https://kyinska-gromada.gov.ua/news// виставляє платіжні відомості за забезпечення позивачів питною водою, не маючи згідно ст. 16 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» права на здійснення такого забезпечення.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 березня 2024 року у задоволенні позовних вимог позивачів відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що КП «Киїнське» задовольняє потреби позивачів - споживачів житлового масиву «Зарічний» в м. Чернігові питною водою у відповідності до нормативів питного водопостачання, в т.ч. як щодо її якості, так і ціноутворення. Доказів зворотнього матеріали справи не містять і в судовому засіданні не встановлено. Факт залишення на балансі КП «Чернігівводоканал» частини мереж водопостачання на території житлового масиву «Зарічний» протяжністю 1,8 км, що власне і не оспорюється представниками по справі, а також відсутність відповідно і технічної документації на цю частину, жодним чином не порушує прав позивачів на належне водопостачання та в цілому не порушує режим функціонування систем питного водопостачання. Інші аргументи, наведені позивачами в судовому засіданні, в обґрунтування можливого порушення відповідачами їх прав як споживачів в майбутньому, зокрема, не проведення в разі необхідності ремонтних робіт систем водопостачання, не можуть бути враховані судом при обґрунтуванні рішення, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права, яких у даному випадку, судом не встановлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не вірно розуміється імперативність викладеної в ст. 16 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» норми про здійснення водопостачання виключно на підставі технічного проекту на розміщення водопровідних мереж, що призвело до неправосудного рішення, яке не відповідає вимогам норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Чернігівводоканал» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві зазначають про те, що відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 30.03.2020 року « Про надання згоди на безоплатну передачу у комунальну власність територіальної громади м. Чернігова об`єктів соціальної інфраструктури» артезіанська свердловина с. Киїнка ( « Зарічна» була передана у комунальну власність територіальної громади м. Чернігова. З врахуванням листа від 28.06.2022 року за № 02-09/395 до міського голови Киїнської територіальної громади про наміри створити власне комунальне підприємство з метою повноцінного відновлення працездатності водопровідної мережі та організації належного водопостачання в с. Киїнка, с. Трисвятська Слобода та прохання розглянути можливість передачі з комунальної власності територіальної громади м. Чернігова до комунальної власності Киїнської територіальної громади будівлі насосної станції над свердловиною, водопровідної башні в с. Киїнка ( «Зарічна») та водопровідних мереж 28.07.2022 року рішенням Чернігівської міської ради № 19/VIII-8 « Про надання згоди на передачу з комунальної власності територіальної громади міста Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади» міська рада надала згоду на передачу з комунальної власності територіальної громади міста Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади майно, що перебуває в господарському віданні комунального підприємства « Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради. 21.06.2023 року рішенням виконкому Киїнської сільської ради № 154 затверджено Акти приймання-передачі майна з комунальної власності територіальної громади м. Чернігова до комунальної власності Киїнської територіальної громади. Отже, КП «Чернігівводоканал» не є надавачем послуг з централізованого водопостачання споживачам, що приєднані до свердловини « Зарічна». Договори на послуги централізованого водопостачання зі споживачами мережі яких приєднані до артезіанської свердловини с. Киїнка («Зарічна») були розірвані.

У відзиві на апеляційну скаргу КП « Киїнське» просить залишити окаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. КП« Киїнське» у відзиві звертає увагу на те, що відповідно до рішення Киїнської сільської ради від 24 червня 2023 року « Про передачу комунальному підприємству «Киїнське» Киїнської сільської ради у господарське відання майно згідно акту прийому-передачі». 12.07.2023 року на офіційному веб-сайті Киїнської сільської ради - https://kyinska-gromada.gov.ua/news// було розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання. Цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання індивідуальному споживачу. Він укладається сторонами з урахуванням вимог ст.ст. 633,634,641,642 ЦК України та вважається таким, що укладений через 30 днів з моменту розміщення його тексту на офіціному сайті. Забезпечення послугою централізованого водопостачання здійснюється балансоутримувачем артезіанської свердловини с. Киїнка 1а ( 90/11) Зарічна.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що позивачі по справі є жителями житлового масиву « Зарічний», яким надавачем послуг з постачання води та водовідведення до 22.12.2022 року було КП « Чернігівводоканал», оскільки відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 30.03.2010 року « Про надання згоди на безоплатну передачу у комунальну власність територіальної громади м. Чернігова об`єктів соціальної інфраструктури» артезіанська свердловина с. Киїнка « Зарічна» була передана у комунальну власність територіальної громади м. Чернігова.

Рішенням Чернігівської міської ради від 28.07.2022 р. № 19/VIII-8 « Про надання згоди на передачу з комунальної власності територіальної громади міста Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади» міська рада надала згоду на передачу з комунальної власності територіальної громади міста Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади майно, що перебуває в господарському віданні комунального підприємства « Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради. Відповідно до додатку №1 до цього рішення було передано: будівлю насосної станції над свердловиною с. Киїнка, водопровідні мережі с. Киїнка L=2764, водонапірну башню с. Киїнка, артсвердловину №1 «Зарічна»,електромагнітний витратомір,прилад керування на артсвердловині №1 « Зарічний», шафу обліку розподільчу, насос ЕЦВ 8-40-90, насос ЕЦВ 8-25-70, шафу диспетчеризації (21 тип), шафу диспетчеризації (1тип).

В свою чергу, на балансі КП « Чернігівводоканал» обліковуються водопровідні мережі с. Зарічне, труба чавун, 1й пров. Зарічний Д65, 1й АДРЕСА_1 й АДРЕСА_2 . Зазначені водопровідні мережі були передані на баланс Чернігівському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства 09.02.1987 року.

Киїнською сільською радою рішенням чотирнадцятої сесії восьмого скликання від 22.12.2022 року « Про затвердження структури КП « Киїнське» було створено комунальне підприємство з затвердженням його структури.

Рішеннями Киїнської сільської ради вісімнадцятої сесії восьмого скликання від 16.06.2023 року « Про надання згоди на безоплатну передачу у комунальну власність Киїнської територіальної громади будівлі насосної станції, артезіанської свердловини та обладнання з комунальної власності територіальної громади м. Чернігова» було надано згоду на безоплатну передачу у комунальну власність Киїнської територіальної громади будівлі насосної станції, артезіанської свердловини та обладнання, зазначених у додатку 1 до цього рішення, з комунальної власності територіальної громади міста Чернігова. Зазначене майно на підставі рішення сільської ради дев`ятнадцятої ( позачергової ) сесії восьмого скликання від 24.06.2025 року « Про передачу комунального майна у господарське відання КП «Киїнське» було передано комунальному підприємству «Киїнське».

Також рішенням Киїнської сільської ради від 16.06.2023 було затверджено тарифи на водопостачання для КП « Киїнське», які введено в дію на послуги з централізованого водопостачання для населення та інших споживачів з 01 липня 2023 року.

Квитанції за послуги з водопостачання, зокрема, за вересень-листопад 2023 р. підтверджують формування КП «Киїнське» позивачам по справі квитанцій за абонентське обслуговування та послуги за централізоване водопостачання.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Частинами першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу (стаття 13 ЦПК України). Установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи.

Отже, за приписами закону позивач самостійно визначається з колом осіб, які є відповідачами у справі.

За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 60 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Комунальне майно ж належить територіальним громадам містам, селищам, селам тощо. Управління комунальним майном здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування місцева рада та її виконавчі органи департаменти, відділи тощо.

До виключної компетенції сільських, селищних, міських рад пунктами 30, 31 частини першої статті 26 Закону віднесено, зокрема, прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Також виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних, міських рад приймаються рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення. Відповідно до підпункту 1 пункту «а» частини першої статті 29 Закону виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 78 Господарського кодексу України орган місцевого самоврядування може прийняти рішення про створення комунального підприємства, яке буде діяти на основі комунальної власності територіальної громади.

Згідно зі статтею 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через створені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, утворюють, реорганізують та ліквідують комунальні підприємства, організації, установи.

Облаштування та експлуатація систем водопостачання й водовідведення в Україні здійснюється згідно з Водним кодексом України, Кодексом України про надра, законами України «Про питну воду та питне водопостачання», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про охорону праці», «Про житлово-комунальні послуги», «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами», затверджених постановою КМУ від 25.03.1999 р. № 465, державними будівельними нормами та правилами, державними санітарними нормами і правилами та іншими чинними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 16 Закону України від 10 січня 2002 року № 2918-III «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі таких документів:

- дозволу на спеціальне водокористування, пов`язаного із застосуванням водопровідних мереж, споруд, технічних пристроїв для забору води безпосередньо з водних об`єктів, відповідно до Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою КМУ від 13.03.2002 р. № 321, або дозволу на користування надрами (у разі використання підземних вод);

- ліцензії на господарську діяльність із централізованого водопостачання та водовідведення;

- державного акта на право постійного користування або на право власності на землю;

- технічного проєкту на розміщення водопровідних мереж, споруд та устаткування, погодженого й затвердженого в установленому порядку.

Позивачі, порушуючи питання про визнання незаконними та припинення дій КП «Киїнське» Киїнської сільської ради по укладенню з позивачами договорів на водопостачання та зобов`язання КП «Киїнське» Киїнської сільської ради зупинити здійснення водопостачання позивачам; визнання незаконними дій КП «Чернігівводоканал» по припиненню дії публічних договорів по централізованому водопостачанню позивачів з відновленням становища, яке існувало до порушення шляхом поновлення дії публічних договорів по централізованому водопостачанню з Комунальним підприємством «Чернігівводоканал»; зобов`язання КП «Чернігівводоканал» та КП «Киїнське» укласти договори по водопостачанню для забезпечення позивачів питною водою, не залучають до участі у справі в якості співвідповідачів Чернігівську міську раду та Киїнську сільську раду, які наділені правом розпорядження майном від імені територіальних громад міста Чернігова та села Киїнка належним територіальним громадам. При цьому підставою для звернення з даним позовом позивачі зазначають відсутність права КП « Киїнське» на здійснення постачання питною водою населення в силу відсутності у підприємства технічного проєкту на розміщення водопровідних мереж, споруд та устаткування, погодженого й затвердженого в установленому порядку. В свою чергу в судовому засіданні апеляційного суду було встановлено наявність такого проекту та відповідної водопровідної мережі по якій відбувається постачання води до домогосподарств позивачів у власності Чернігівської міської ради та господарському віданні КП « Чернігівводоканал», які не були передані Киїнській сільській раді.

Тобто позивачем не залучені до участі у справі всі особи чиї інтереси зачіпаються при її розгляді.

Відповідно до вимог ч. 6 п.4 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі в справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вище вказаного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з мотивів викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_175 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 , ОСОБА_183 , ОСОБА_184 , ОСОБА_185 , ОСОБА_186 , ОСОБА_187 , ОСОБА_188 , ОСОБА_189 , ОСОБА_190 , ОСОБА_191 , ОСОБА_192 , ОСОБА_193 , ОСОБА_194 , ОСОБА_195 , ОСОБА_196 , ОСОБА_197 , ОСОБА_198 , ОСОБА_199 , ОСОБА_200 , ОСОБА_201 , ОСОБА_202 , ОСОБА_203 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 березня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17.03.2025 року.

Головуючий: Судді: