Провадження № 2/643/1754/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.03.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Броницької М.В.,

за участю секретаря судових засідань Семергей І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

ТОВ «Глобал Спліт» звернулось в суд з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 1/4172892 від 26.08.2021 у розмірі 134 655,82 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26.08.2021 між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № 1/4172892. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання кредит в сумі 100 000 грн. Строк користування кредитом - з 26.08.2021 до 25.10.2027 (включно). Позичальник повертає кредит Банку щомісячно, в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною) як день повернення кредиту. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Відповідно до п. 1.4.1-1.4.2 Кредитного договору, позивальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно у розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка); комісійну винагороду за обслуговування кредитної лінії (комісія) щомісячно у розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Відповідно до п. 3.1 та 3.2. Кредитного договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісіями (у разі їх наявності) згідно з умовами Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених Закону України «Про споживче кредитування»; у разі порушення позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.3.-2.2.9. Правил, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1 Договору, за кожний випадок порушення.

Представник позивача зазначає, що 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір № 4-2023 про відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/4172892 від 26.08.2021. Відповідно до п. 2.1. Договору № 4-2023 від 29.08.2023, внаслідок передачі (відступлення) Прав вимоги за цим Договором, новий кредитор набуває Права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами.

Представник вказує, що 15.09.2023 передача права вимоги за кредитним договором № 1/4172892 від 26.08.2021 відбулась до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» згідно з Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги. Того ж дня, до ОСОБА_1 , АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що 29.08.2023 відбулось відступлення прав вимоги за договором № 4-2023 від 29.08.2023 року до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від ОСОБА_1 погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 1/4172892.

Представник позивача зазначає, що у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 16.12.2024 у позичальника утворилась загальна заборгованість у розмірі 134 655,82 грн, яка складається з наступного: рахунок строкової заборгованості 0,00 грн; рахунок простроченої заборгованості 69 991,12 грн; рахунок нарахованих відсотків 0,00 грн; рахунок прострочених відсотків 17 664,70 грн; рахунок комісії 0,00 грн.; рахунок простроченої комісії 47 000,00 грн.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 02.01.2025 відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 постановлено провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїй заяві зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві. За таких обставин, суд вважає про належне повідомлення відповідача у справі. Відповідач не використав наданого йому законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подано.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалою від 17.03.2025 постановив винести заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши кожен наявний у матеріалах справи доказ на предмет його належності, допустимості, достовірності, а усі докази в сукупності та взаємозв`язку - на предмет їх достатності, суд встановив відповідні обставини, які вказують на характер кредитних правовідносин між сторонами, врегламентованих відповідними цивільно-правовими нормами, які підлягають застосуванню.

Судом встановлено, що 26.08.2021 між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № 1/4172892 (а.с 52-59). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання кредит в сумі 100 000 грн. Строк користування кредитом - з 26.08.2021 до 25.10.2026 (включно). Позичальник повертає кредит Банку щомісячно, в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною) як день повернення кредиту. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Відповідно до п. 1.4.1-1.4.2 Кредитного договору, позивальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно у розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка); комісійну винагороду за обслуговування кредитної лінії (комісія) щомісячно у розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Відповідно до п. 3.1 та 3.2. Кредитного договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісіями (у разі їх наявності) згідно з умовами Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених Закону України «Про споживче кредитування»; у разі порушення позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.3.-2.2.9. Правил, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1 Договору, за кожний випадок порушення.

Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши у розпорядження відповідача грошові кошти в сумі 100 000,00 грн, про що у матеріалах справи наявна копія меморіального ордера № 38519469-1 від 26.08.2021 (а.с. 71).

В подальшому судом встановлено, що 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено Договір № 4-2023 про відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/4172892 від 26.08.2021 (а.с. 17-32). Відповідно до п. 2.1. Договору № 4-2023 від 29.08.2023, внаслідок передачі (відступлення) Прав вимоги за цим Договором, новий кредитор набуває Права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами.

Відповідно до 3.1 Договору № 4-2023 від 29.08.2023 Право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з дати підписання ними відповідного Реєстру прав вимог за зразком, наведеним у Додатку № 1 до Договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в Додатку № 4 до Договору та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей за Кредитним договором. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

В наданих суду матеріалах знаходиться копія Реєстру прав вимог в Додатку № 1 до Договору № 4-2023 про відступлення права вимоги, в якому за порядковим номером 2210 ідентифікується контрагент ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 107-175). Платіжними інструкціями від 18.09.2025 № 150 та 4884 підтверджується проведення оплати за відступлення права вимоги за Договором № 4-2023 від 29.08.2023 на загальну суму 13 070 110,10 грн, без ПДВ (а.с. 103, 104).

Таким чином, 15.09.2023 відбулася передача права вимоги за кредитним договором № 1/4172892 від 26.08.2021 від АТ «Креді Агріколь Банк» до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» згідно з Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги. Того ж дня, до ОСОБА_1 , АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що 29.08.2023 відбулось відступлення прав вимоги за договором № 4-2023 від 29.08.2023 року до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від ОСОБА_1 погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 1/4172892 (а.с. 83).

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 16.12.2024 у позичальника утворилась загальна заборгованість у розмірі 134 655,82 грн, яка складається з наступного: рахунок строкової заборгованості 0,00 грн; рахунок простроченої заборгованості 69 991,12 грн; рахунок нарахованих відсотків 0,00 грн; рахунок прострочених відсотків 17 664,70 грн; рахунок комісії 0,00 грн.; рахунок простроченої комісії 47 000,00 грн (а.с. 33).

Судом досліджено наявні у матеріалах цивільної справи виписки за період 26.08.2021-15.09.2023 АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за контрагентом ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 : 1) за рахунком № НОМЕР_2 /UAH «довгострокові кредити на поточні потреби фізичної особи» (а.с. 35-37); 2) за рахунком № НОМЕР_3 /UAH «нараховані %% за кредитом на поточні потреби фізичної особи» (а.с. 38-40); 3) за рахунком № НОМЕР_4 /UAH «нараховані комісії за кредитами» (а.с. 41-43); за рахунком № НОМЕР_3 /UAH «прострочені кредити на поточні потреби фізичної особи» (а.с. 44-45); за рахунком № НОМЕР_5 /UAH «прострочені %% за кредитом на поточні потреби» (а.с. 46-47); за рахунком № НОМЕР_6 /UAH «прострочені комісії за кредитами» (а.с. 48-49); за рахунком № НОМЕР_7 /UAH «погашення заборгованості» (а.с. 50-51).

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за відповідний день операцій.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а відтак є належними доказами на підтвердження факту наявності заборгованості позичальника перед кредитодавцем. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, зазначивши, що виписка з позичкового рахунку є підтвердженням видачі кредиту.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 12.12.2024 у справі № 298/825/15, зазначивши, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а відтак виступають належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Правилами ст. 652 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено ст. 629 ЦК України.

Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Правилами ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.

Оскільки відповідач зі свого боку не виконав умови договору, в результаті чого утворилася заборгованість, кожен аргумент позивача знаходить своє підтвердження наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, спрямованими на відновлення позивачем своїх порушених прав та законних інтересів позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилився від сплати заборгованості, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 1/4172892 від 26.08.2021 в сумі 134 655,82 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 89, 141, 223, 258, 263-265, 280, 282, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором № 1/4172892 від 26.08.2021 у розмірі 134 655 (сто тридцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 82 копійки.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», код ЄДРПОУ 41904846, м. Київ, вул. Жилянська, 5-Б, оф. 5;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Броницька