Номер провадження: 22-ц/813/4371/25
Справа № 509/6222/23
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кострицького В.В. (суддя доповідач), Назарової М.В., Лозко Ю.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 травня 2024 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 травня 2024 року повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Не погодившись з вказаним рішенням 11 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою до суду першої інстанції, через засоби пошти. Разом з апеляційною скаргою заявила клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначала, що в судовому засіданні 02.05.2025 року не приймала участі, повний текст оскаржуваного рішення від суду першої інстанції не отримувала, крім того зазначала, що через хворобливий стан здоров`я у червні-липні 2024 року не мала можливості вчасно звернутись з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.02.2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Надалі на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків.

В обґрунтування заяви про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначала, що оскаржуване рішення порушує її права і законні інтереси, однак в її житті відбулись суттєві зміни пов`язані із сімейними обставинами та у зв`язку із військовими станом в Україні, тому вважала, що пропустила строк на оскарження рішення з поважних причин.

Апеляційне провадження по даній справі не може бути відкрите з наступних підстав.

Виходячи з матеріалів апеляційної скарги, судом встановлено, що скаржником не обґрунтовано належним чином клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, в своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії»). Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Європейський Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення.

У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

З матеріалів справи встановлено, що в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Дулдієр Олександр Анатолійович, який є авторизованими учасником підсистеми «Електронний суд».

06.02.2024 року адвокат Дулдієр О.А., звернувся до суду першої інстанції з заявою про вступ у справу №509/6222/23 в якості представника ОСОБА_3 , про що долучив ордер серії ВЕ №1110181 від 06.02.2024р., з представництвом в усіх судах України.

19.04.2024 року адвокат Дулдієр О.А. звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про відкладення (перенесення) розгляду справи призначеної до розгляду на 20 березня 2024 року, яке судом першої інстанції було відкладено на 02.05.2024 року.

30.04.2024 року адвокат Дулдієр О.А. звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про відкладення (перенесення) розгляду справи відкладене на 02.05.2024 року.

02.05.2024 року Овідіопольським районним судом Одеської області ухвалено оскаржуване рішення, в якому зазначено, що у відповідності ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату , час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Повний текст оскаржуваного рішення складено 10.05.2024 року, яке 13.05.2024 року направлено до електронної скриньки вказаної адвокатом Дулдієром О.А. (а.с.170).

Отже, зазначені обставини підтверджують обізнаність ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та про ухвалення 02 травня 2024 року Овідіопольським районним судом Одеської області судового рішення.

Доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, що підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження є та обставина, що в судовому засіданні 02.05.2025 року не приймала участі, повний текст оскаржуваного рішення від суду першої інстанції не отримувала, крім того зазначала, що через хворобливий стан здоров`я у червні-липні 2024 року не мала можливості вчасно звернутись з апеляційною скаргою та доводи клопотання про усунення недоліків, а саме те, що оскаржуване рішення порушує її права і законні інтереси, однак в її житті відбулись суттєві зміни пов`язані із сімейними обставинами та у зв`язку із військовими станом в Україні, апеляційний суд зазначає, що за матеріалами справи відсутні належні та допустимі докази в обґрунтування виняткових обставин для поновлення строку, тому роз`яснює наступне.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Дослідивши матеріали справи, щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Не обізнаність відповідача ОСОБА_1 , та її адвоката Дулдієра О.А., за ордером якого повноваження надані на представлення інтересів в усіх судах України, про ухвалення 02.05.2024 року оскаржуваного рішення не спростовано жодними належними доказами, а містить лише припущення.

Однак враховуючи вищевказані факти, апеляційну скаргу апелянт ОСОБА_1 подала лише 11.02.2025 року.

При цьому з 06.02.2024 року адвокат Дулдієр О.А., представляє і до тепер на підставі ордеру серії ВЕ №1110181 від 06.02.2024р., інтереси ОСОБА_1 , та в матеріалах справи відсутні відомості розірвання представництва інтересів відповідачки в усіх судах України. Також враховуючи, що адвокат Дулдієр О.А. подавав заяви у суді першої інстанції заяви, клопотання з розумним строком та отримав судове рішення у справі, що дає підстави вважати, про обізнаність сторони відповідача про ухвалене оскаржуване рішення.

Враховуючи вищевикладені факти, які обґрунтовані належними доказами, судова колегія приходить висновку, що причини зазначені в заяві ОСОБА_1 про поновлення строку є не поважними, так як відповідачем попущено понад сім місяців строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Інша поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження необґрунтованими та надає скаржнику можливість усунути вищевказані недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Одеського апеляційного суду інших поважні причин пропуску визначеного статтею 294 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення) строку.

Керуючись ст. 294, 357 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вказані у клопотаннях ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 травня 2024 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити скаржнику, якщо у разі вказані ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Кострицький

М.В. Назарова

Ю.П. Лозко