Справа №:755/3017/23
Провадження №: 6/755/200/25
У Х В А Л А

"13" березня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Онопрійчук Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький О.Л., звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із поданням, в якому просить суд: задовольнити подання про примусове проникнення до об`єкта житлової нерухомості, квартири АДРЕСА_1 , належить боржнику на праві власності на підставі договору дарування, серія та номер 844, виданий 23.06.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, для здійснення опису та арешту боржника, з подальшою оцінкою.

В обґрунтування поданого подання заявник посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького О.Л. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 755/3017/23 від. 29.01.2025, виданий Дніпровським районним судом м. Києва, суддя В.П. Катющенко про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 23.06.2021, а саме: основний борг в сумі 3 418 039,90 грн, пеню в сумі 4 869 775,76 грн, три відсотки річних в сумі 20 012,78 грн., проценти за користування коштами в сумі 133 953,46 грн та судовий збір в сумі 13 420,00 грн, а всього 8 455 201,90 грн.

03.02.2025 виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження у відповідності до вимог ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до відповіді № 248917634 від 03.02.2025 з Пенсійного фонду України вбачається, що інформація: щодо доходу відсутня. Відповідно до відповіді № 248917640 від 03.02.2025 з Державної фіскальної служби України вбачається відсутність інформації щодо боржника, як фізичної особи підприємця. Відповідно до відповіді № 248917639 від 03.02.2025 з Державної податкової служби України вбачається відсутність інформації щодо доходу боржника. Відповідно до відповіді № 248917638 від 03.02.2025 з МВС України вбачається відсутність даних про зареєстровані за боржником транспортних засобів. З метою забезпечення виконання рішення суду виконавцем відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову арешт коштів боржника № НОМЕР_6 від 03.02.2025, в межах 9 301 092,09 гривень, з направленням до банківських установ на опрацювання. Відповідно до інформації наданої на запит № 77048629/241 від 03.02.2025 до банківських установ, вбачається що боржник має рахунки в банківських установах, а саме: AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» НОМЕР_1 сума залишку на рахунку - 56 118,51 грн; АТ «УКРСИББАНК» НОМЕР_2 сума залишку на рахунку 0,00 евро; AT «УКРСИББАНК» НОМЕР_3 сума залишку на рахунку 819,41 грн; AT «УКРСИББАНК» НОМЕР_4 сума залишку на рахунку 9,69 доларів США.

В межах примусового виконання виконавцем встановлено наявність майна належного боржнику на праві власності, а саме: об`єкт житлової нерухомості, квартира АДРЕСА_1 , належить боржнику на праві власності на підставі договору дарування, серія та номер 844, виданий 23.06.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. Наведене майно перебуває в іпотеці та під забороною на підставі договору іпотеки, серія № 845 від 23.06.2021 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О., іпотекодержатель ОСОБА_2 , є стягувачем у виконавчому провадженні в межах якого подається дане подання. Наведене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру іпотек та заборон, інформаційна довідка № 411012452 від 03.02.2025, та № 411012696 від 03.02.2025. Відповідно до витягу № 6 від 03.02.2025 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вбачається, що боржник перебував у шлюбі з 15.10.1911 по 27.12.2013. Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією надано відповідь № 1.34/41 від 04.02.2025, на запит № 77048629/235 від 03.02.2025, про надання інформації щодо реєстрації місця проживання фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до зазначеної відповіді - зареєстрована одна особа - ОСОБА_1 (боржник за виконавчим провадженням). 11.02.2025 виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, неможливість потрапити до об`єкту опису, а саме до квартири АДРЕСА_1 , про що складено Акт приватного виконавця від 11.02.2025. Виконавцем на адресу боржника направлено вимогу № 77048629/329 від 11.02.2025 щодо доступу до об`єкта житлової нерухомості, квартири АДРЕСА_1 , з метою проведення виконавчих дій, а саме для опису та арешту майна боржника (квартири). Виконавцем на адресу боржника направлено виклик № 77048629/328 від 11.02.2025, яким зобов`язано боржника з`явитись до виконавця 21.02.2025, та надати пояснення щодо невиконання та іншу інформацію, що сприятиме примусовому виконанню. Відповідно до відстеження рекомендованого відправлення (код 122) вбачається не отримання боржником відправлень, невдала спроба вручення. 21.02.2025 виконавцем здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, неможливість потрапити до об`єкту опису, а саме до квартири АДРЕСА_1 , про що складено Акт приватного виконання від 21.02.2025. Виконавцем на адресу боржника направлено вимогу № 77048629/406 від 24.02.2025 щодо доступу до об`єкта житлової нерухомості, квартири АДРЕСА_1 , на 06.03.2025, з метою проведення виконавчих дій, а саме для опису та арешту майна боржника (квартири). 06.03.2025 виконавцем здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, неможливість потрапити до об`єкту опису, а саме до квартири АДРЕСА_1 , про що складено Акт приватного виконавця від 06.03.2025.

Враховуючи, що боржник в порушення ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» не допускає в установленому законом порядку виконавця до житла для проведення виконавчих дій, а саме опису та арешту майна боржника, чим ускладнює примусове виконання, існує наявна необхідність звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, а саме: об`єкт житлової нерухомості, квартира АДРЕСА_1 .

Статтею 439 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

03.02.2025 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мілоцьким О.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № НОМЕР_6) з примусового виконання виконавчого листа № 7553017/23, виданого 29.01.2025 Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 23.06.2021, а саме: основний борг в сумі 3 418 039,90 грн, пеню в сумі 4 869 775,76 грн, три відсотки річних в сумі 20 012,78 грн., проценти за користування коштами в сумі 133 953,46 грн та судовий збір в сумі 13 420,00 грн, а всього 8 455 201,90 грн.

Цього ж дня, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мілоцьким О.Л. винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, які направлялись боржнику на адресу зареєстрованого місця проживання.

Відповідно до відповіді № 248917634 від 03.02.2025 з Пенсійного фонду України вбачається, що інформація: щодо доходу відсутня.

Відповідно до відповіді № 248917640 від 03.02.2025 з Державної фіскальної служби України вбачається відсутність інформації щодо боржника, як фізичної особи підприємця.

Відповідно до відповіді № 248917639 від 03.02.2025 з Державної податкової служби України вбачається відсутність інформації щодо доходу боржника.

Відповідно до відповіді № 248917638 від 03.02.2025 з МВС України вбачається відсутність даних про зареєстровані за боржником транспортних засобів.

Відповідно до відповіді банківських установ, боржник має рахунки в банківських установах, а саме: AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» НОМЕР_1 сума залишку на рахунку - 56 118,51 грн; АТ «УКРСИББАНК» НОМЕР_2 сума залишку на рахунку 0,00 евро; AT «УКРСИББАНК» НОМЕР_3 сума залишку на рахунку 819,41 грн; AT «УКРСИББАНК» НОМЕР_4 сума залишку на рахунку 9,69 доларів США.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.02.2025, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Наведене майно перебуває в іпотеці та під забороною на підставі договору іпотеки, серія № 845 від 23.06.2021 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О., іпотекодержатель ОСОБА_2 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні № НОМЕР_6.

Відповідно до витягу № 6 від 03.02.2025 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вбачається, що боржник перебував у шлюбі з 15.10.1911 по 27.12.2013.

Згідно відповіді Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 1.34/41 від 04.02.2025, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована одна особа - ОСОБА_1 .

11.02.2025 виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, неможливість потрапити до об`єкту опису, а саме до квартири АДРЕСА_1 , про що складено Акт приватного виконавця від 11.02.2025.

11.02.2025 приватним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу № 77048629/329 щодо доступу до об`єкта житлової нерухомості, квартири АДРЕСА_1 , з метою проведення виконавчих дій, а саме для опису та арешту майна боржника (квартири).

11.02.2025 приватним виконавцем на адресу боржника направлено виклик № 77048629/328 яким зобов`язано боржника з`явитись до виконавця 21.02.2025, та надати пояснення щодо невиконання та іншу інформацію, що сприятиме примусовому виконанню.

Відповідно до відстеження рекомендованого відправлення (код 122) вбачається не отримання боржником відправлень, невдала спроба вручення.

21.02.2025 приватним виконавцем здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, неможливість потрапити до об`єкту опису, а саме до квартири АДРЕСА_1 , про що складено Акт приватного виконання від 21.02.2025.

24.02.2025 приватним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу № 77048629/406 щодо доступу до об`єкта житлової нерухомості, квартири АДРЕСА_1 , на 06.03.2025, з метою проведення виконавчих дій, а саме для опису та арешту майна боржника (квартири).

06.03.2025 приватним виконавцем здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, неможливість потрапити до об`єкту опису, а саме до квартири АДРЕСА_1 , про що складено Акт приватного виконавця від 06.03.2025.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом

Згідно з п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Пунктом 13 ч.3 ст. 18 вказаного Закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Недоторканність житла є однією з конституційних та конвенційних гарантій громадян.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно із ст. 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Згідно із п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Право виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

При цьому, відповідно до діючого законодавства у поданні про примусове проникнення до житла особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, повинні бути зазначені достовірні дані про наявність такого майна у приміщенні, до якого потрібно здійснити примусове проникнення.

Така позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 25.06.2018 у справі за № 678/282/16-ц.

Суд, при вирішенні спірного питання враховує пропорційність втручання в особисті права людини, з метою дотримання відповідного балансу між приватним та суспільним інтересом.

Так, примусове проникнення до житла є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій і може застосовуватися лише за тих обставин, коли виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, ухвала суду про проникнення до володіння боржника має бути вмотивована, що вказує на те, що суб`єкт такого подання має надати суду належні, допустимі, достовірні докази, що свідчать про те, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до володіння боржника. Також, виконавець має надати докази, які підтверджують перешкоджання вільному доступу виконавця до володіння боржника.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини вчинення перешкод у проведенні виконавчих дій. Виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів подання, приватним виконавцем вчинені всі необхідні дії з метою належного виконання рішення суду про стягнення боргу з боржника, яка виявились безрезультатними, у боржника відсутні доходи на які можливо звернути, наявних коштів на рахунках у банківських установах не достатньо для виконання рішення, за божником не зареєстровані транспортні засоби на які можливо звернути стягнення в першочерговому порядку. Крім того, боржник будучи належним чином обізнаний про наявність судового рішення про стягнення з нього заборгованості, останнє не виконує, як і не виконує законні вимоги приватного виконавця та ігнорує виклики останнього.

Виходячи з вказаного та аналізуючи надані документи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки матеріали подання містять належні та достатні докази, які вказують на свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду, а також те, що приватним виконавцем дійсно були вжиті першочергові заходи виконавчого провадження, та вжиття інших заходів виконання забезпечить його ефективність, що в свою чергу обґрунтовує наявність підстав для такого втручання в особисті охоронювані законом права боржника.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 1, 5, 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 354, 439 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - задовольнити.

Надати приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича та іншим учасникам виконавчого провадження залучених приватним виконавцем у встановленому законом порядку, дозвіл на примусове проникнення до житла, що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), а саме квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з метою проведення опису та арешту нерухомого майна та виявлення рухомого майна, яке належить боржнику та підлягає опису й арешту.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: