Cправа № 128/3443/24
Провадження № 2/127/4626/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Березовської О. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (надалі - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»), в особі представника Тараненка Артема Ігоровича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :

24.09.2024 до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», в особі представника Тараненка А. І., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 36 448 грн.

Позов мотивовано тим, що 29.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 541909196 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 17 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав свої зобов`язання 29.04.2021 перерахувало грошові кошти в сумі 17 000 грн на банківську карту відповідача. Відповідач порушив умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка становить 36 448,00 грн, з яких: 17 000,00 грн заборгованість по кредиту; 19 448,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом. Ця сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 05.07.2024 15.07.2024.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019.

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжився до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишились без змін.

31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В цій додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено в новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01.

31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишились без змін.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу№05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклади низку додаткових угод: №2, від 03.08.2021 та №3 від 31.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 36 448, 00 грн.

05.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №05/07/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №05/07/24 від 05.07.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 36 448, 00 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.

На підставі викладених обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 541909196 від 29.04.2021 у розмірі 36 448,00 грн, судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000, 00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 25.09.2024.

Інформаційна довідка від 26.09.2024 вих. № 36003 з Реєстру Вінницької міської територіальної громади стосовно реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержана судом 01.10.2024.

Ухвалою суду від 09.10.2024 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Копія ухвали суду направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, але кореспонденція була повернута суду 31.10.2024 з відміткою АТ «Укрпошта» - «у зв`язку з закінченням терміну зберігання» (а. с. 104-105).

21.10.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Підодвірного Т. І., з якого вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги та вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що на підтвердження позовних вимог позивач подав до суду копію договору від 29.04.2021 року № 541909196. При цьому, приєднаний до матеріалів справи Договір не містить підписів сторін договору. Доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано. Позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалась у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому наявна в матеріалах справи копія договору не може вважатися електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору.

Також представник відповідача у відзиві зазначає, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги, оскільки наданий позивачем витяг з реєстру відступлення прав вимог від ТОВ Манівео швидка фінансова допомога до ТОВ Таліон Плюс не містить підписів сторін, що укладали вказаний договір факторингу, а тому не може свідчити про відступлення права вимоги. Крім того, відступлення права вимоги можливо відповідно до законодавства лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

Щодо витрат позивача на правову допомогу, відповідач вважає їх неспівмірними із ціною позову та / або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Представник відповідача вважає, що справа не є дуже складною для представника позивача, оскільки як вбачається із реєстру судових рішень, для представника позивача ця справа є типовою.

Представник відповідача зазначає попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач поніс це витрати на правову допомогу 6 000 грн.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 6 000 грн витрати на професійну правничу допомогу.

23.10.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив позивача, в якій представник позивача зазначив, щодо підписання кредитного договору здійснено електронним підписом, що відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. Електронний підпис, яким було підписано договір засвідчує результат вільного волевиявлення без будь якого тиску та примусу погодження боржником усіх істотних умов договору. Отже, договір було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором №MNV73МУE6, який направлено відповідачу на номер мобільного телефону, вказаний в заявці на отримання грошових коштів.

Щодо переходу права вимоги за договором факторингу представник позивача зазначив, що договором факторингу від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення є право вимоги до ОСОБА_1 , оскільки договором передбачено, що перелік прав вимог до боржників вказується в реєстрі, який не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін. Вказаний договір є рамковою угодою, яка підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 -20.07.2021. Позивач звертає увагу, що Реєстр прав вимог №143 від 20.07.2021 підписаний вже після укладання кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 29.04.2021. Представник позивача вважає, що позивач є належним кредитором та отримав дійсне право вимоги за кредитним договором № 541909196 від 29.04.2021, тому підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

28.10.2024 від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що твердження позивача про укладання кредитного договору відповідачем є безпідставним, не доведено належними доказами. Також не надано належних і допустимих доказів, які підтверджують перерахування коштів відповідачу, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

30.10.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він частково повторює аргументи, наведені у відповіді на відзив щодо порядку укладання електронного кредитного договору та щодо переходу прав за кредитним договором до позивача. Щодо підтвердження перерахування коштів представник позивача вказує, що позивачем надано платіжне доручення та довідку банку, а отже позивач документально підтвердив перерахування коштів відповідачу.

Ознайомившись з заявами по суті справи, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх в сукупності, суд встановив, що спірними є кредитні та факторингові правовідносини.

Судом встановлені такі фактичні обставини.

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 29.04.2021 укладено кредитний договір № 541909196 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора MNV73МЕ6, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 17 000 грн, строк кредиту 126 днів, процентна ставка 0, 65 % в день, що підтверджується заявкою на отримання грошових коштів та довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». В зазначених документах вказана персональна інформація відповідача, фінансовий номер телефону та номер карти (а. с. 10 -11). Також укладення кредитного договору підтверджується Паспортом споживчого кредиту «КОМФОРТ» до договору №541909196 від 29.04.2021, договором №541909196 від 29.04.2021, графіком платежів з розрахунком застосування дисконтной процентної ставки протягом всього строку дії договору, який є додатком до договору №541909196 від 29.04.2021, які підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором MNV73ME6 (а. с. 72 75).

Також на підтвердження укладення договору позивачем надані Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «КОМФОРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а. с. 76 81).

Договір був вчинений в електронній формі, що відповідає ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з платіжним дорученням від 29.04.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало кошти ОСОБА_1 в сумі 17 000 грн (а. с. 20).

Перерахування коштів також підтверджується довідкою №06_2/2024, виданою ПАТ КБ «Приват Банк» 29.04.2021, згідно з якою на платіжну картку № НОМЕР_1 здійснено переказ коштів у сумі 17 000 грн (а. с. 21-22).

Згідно з Випискою з особового рахунка за Кредитним договором №541909196 станом на 15.07.2024 заборгованість за вказаним договором не погашена і складає 36 448,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 17 000, 00 грн, прострочена заборгованість за процентами 19 448, 00 грн (а. с. 23).

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1.) (а. с. 24-27).

Згідно з п. 1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Згідно з п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку.

Згідно з п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28.11.2019, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2020 включно (а. с. 30).

31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою виклали договір факторингу в новій редакції та дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2021 включно (а. с. 31 34).

31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно (а. с. 36).

31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2023 включно.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №143 від 20.07.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на суму 33 575, 00 грн (а. с. 37, 37 зворот, 38).

05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» уклав з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу №05/0820-01, згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося відступити на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору закінчується 04.08.2021 (а. с. 41 -43).

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та «ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткові угоди №2 від 03.08.2021, №3 від 30.12.2022, яким продовжили строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін (а. с. 48, 49).

ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача на суму 36 448, 00 грн, що підтверджується копією Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 (а. с. 50, 51, 52).

05.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №05/07/24 (а. с. 54 57). За цим договором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги, яке воно мало до ОСОБА_1 за договором №541909196 від 29.04.2021, що підтверджується копією Реєстру боржників ( а. с. 59-60).

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. В матеріалах справи відсутні письмові докази, які б підтверджували виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

З вище наведеного вбачається, що судом встановлено, що кредитний договір № 541909196 від 29.04.2021 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, надала особисту інформацію, зазначила номер платіжної карти та підтвердила умови отримання кредиту, після чого кредитодавцем надіслано їй за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який позичальник використала для підтвердження підписання кредитного договору. Суд відхиляє заперечення відповідача щодо невідповідності укладеного договору вимогам цивільного законодавства та відсутності підтвердження наявності підпису відповідача на договорі.

Виконання кредитодавцем зобов`язання за кредитним договором підтверджено належними та допустимим доказами.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина першастатті 514 ЦК України).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» посилалось на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач ТОВ «Юніт Капітал».

Судом встановлено, що кредитний договір № 541909196 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено 29.04.2021.

Натомість договір факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», договір факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» № 05/0820-01 укладені 28.11.2018 та 05.08.2020 відповідно. Тобто, на момент укладення вказаних договорів факторингу, за якими, як стверджує позивач, було передано права грошової вимоги до ОСОБА_1 , ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником.

Відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. ТОВ «Таліон Плюс» у свою чергу не могло передати не набуте право грошової вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договором факторингу від 05.08.2020, яке не могло передати неіснуюче для нього право вимоги позивачу за договором факторингу від 05.07.2024.

Чинне законодавство, а саме ч. 1 ст. 1078 ЦК України передбачає відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тобто на момент укладання договору факторингу зобов`язання має існувати та бути визначеним сторонами договору, а право вимоги настане в майбутньому, наприклад, за наявності відкладальної умови - настанням певних подій, які можуть бути відтерміновані у часі.

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17).

Твердження позивача, що укладений первісним кредитором договір факторингу є рамковою угодою та надавав сторонам можливість співпрацювати після його укладення не відповідає зазначеним нормам законодавства та наведеним правовим позиціям Верховного Суду.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з позивача на користь відповідача мають бути стягнуті понесені судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд стягнути з позивача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

На підтвердження надання правової допомоги відповідачем надано копії: договору про надання правової допомоги від 20.08.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт від 19.10.2024 виконання робіт по договору про надання правової допомоги від 20.08.2024, квитанцію від 21.08.2024 на суму 6 000 грн (а. с. 117- 188, 121, 115, 114).

П. 2.1. договору про надання правової допомоги передбачено, що виконавець бере на себе правове та процесуальне представництво замовника в частині представлення її інтересів в судах незалежно від їх предметної, теритоіальної та інстанційної юрисдикції у будь-яких спорах в яких замовник є стороною або учасником справи, в органах та у осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів шляхом надання юридичних консультацій, підготовки відповідних процесуальних документів, зокрема позовних заяв, заяв про забезпечення позову, їх підписання, подання до судів, участі у судових засіданнях, підготовку та направлення адвокатських запитів тощо (а. с. 117).

Відповідно до п. 5.2. договору оплата здійснюється замовником у готівковій формі або шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця, на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт, окремих кошторисів або рахунків, у відповідності до виконаних видів юридичних послуг або запланованих витрат, пов`язаних з виконанням цього договору (а. с. 118).

З вище зазначеного акту вбачається, що виконавцем адвокатом Підодвірним Т. І. для замовника ОСОБА_1 надано усну консультацію щодо підстав та порядку підготовки відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив та їх розгляду, можливостей апеляційного оскарження судових рішень в порядку цивільного судочинства. Також сторнами узгоджено правову позицію та визначено план дій у справі №128/3443/24. Тривалість усної консультації дві години, вартість однієї години консультації 1 000, 00 грн, а загалом 2 000, 00 грн. Виконавцем підготовлено відзив на позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» по справі №128/3443/24. Тривалість підготовки документів склала чотири години, вартість однієї години 1 000, 00 грн, а загалом 4 000 грн. Загальна вартість послуг станом на 19.10.2024 складає 6 000 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Оцінюючи подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат, суд зазначає, що зазначені відповідачем та адвокатом в акті такі послуги як усну консультацію щодо підстав та порядку підготовки відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив та їх розгляду, можливостей апеляційного оскарження судових рішень в порядку цивільного судочинства мають організаційний характер. Крім того, тривалість усної консультації 2 години, на думку суду, є завищеною. Ознаки надання клієнту правової допомоги має складання процесуального документу відзиву на позовну заяву.

Суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з позивача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 у справі №753/15687/15.

При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.

За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6 000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи, ціну позову та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення із ТОВ «Юніт Капітал» на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000 грн.

Керуючись статтями 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, статтями 76-81, 141, 263-265, 279, 280, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЇ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЇ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 17.03.2025.

Учасники справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: вул. Рогнідинська, б. 4 ЛІТЕРА А, оф. 10, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена Березовська