Справа № 452/411/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" березня 2025 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Веприка Тараса Михайловича до Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно, -
ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Веприка Т.М., звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 74 роки, про що Бориславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області 03 травня 2022 року зроблено актовий запис за №287, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 03 травня 2022 р. вищевказаним органом. Покійний ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24 жовтня 1980 р.н.
Станом на момент смерті ОСОБА_2 проживав разом з сином ОСОБА_1 , оскільки за станом здоров`я, покійний не в змозі був самостійно себе забезпечити на побутовому рівні, потребував сторонньої допомоги.
Після смерті батька, позивач звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Паньків Г.О. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем покійного батька ОСОБА_2 .
Разом з тим, нотаріус Паньків Г.О. листом за №50/02-14 від 19.02.2024 відмовила позивачу у оформленні спадкових прав після смерті батька ОСОБА_2 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Сусідовицької сільської ради Самбірського району, Львівської області, загальні площі яких 0,7692 га та 0,1419 га, які належали матері померлого ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що у позивача відсутні документи, що підтверджують проживання ОСОБА_2 з померлою матір`ю ОСОБА_4 на день її смерті чи фактичний вступ спадкоємця в управління та володіння майном після смерті матері. Як наслідок нотаріус зробила висновок про пропущення ОСОБА_2 строку на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 та запропонувала позивачу звернутись із заявою до суду за захистом своїх прав.
У свою чергу, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Бориславі, до дня смерті проживала разом з своїм сином ОСОБА_2 у його будинку за адресою АДРЕСА_2 , оскільки потребувала стороннього догляду.
При цьому, будинковолодіння по АДРЕСА_2 на момент приживання та смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , належало позивачу, яке він спадкував після смерті матері ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ), від прийняття якої відмовився ОСОБА_2 .
Інших спадкоємців, які б в установленому порядку прийняли спадщину та оформили спадкові права після смерті ОСОБА_4 немає.
До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить право на земельну частку (пай) у землі яка перебувала у колективній власності ТзОВ імені Шевченка, розміром 0,9111га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості.
Спадкуванню підлягає саме право на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що батько позивача ОСОБА_2 , як син та спадкоємець ОСОБА_4 за життя не оформив своїх спадкових прав, відповідних правовстановлюючих документів (свідоцтва про право на спадщину) на вищевказане майно не отримував, то належним і ефективним способом захисту спадкових прав позивача буде визнання за ним права на відповідну земельну частку (пай).
Разом з тим, нотаріус Паньків Г.О., відмовляючи позивачу у оформленні спадщини на вищевказані земельні частки (паї), залишила поза увагою той факт, що у свідоцтві про народження ОСОБА_2 допущено помилку у написанні по-батькові його матері, а саме: замість « ОСОБА_4 » у свідоцтві помилково зазначено « ОСОБА_6 ». Наведене є обставиною яка також унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, через необхідність доведення факту родинних відносин.
Враховуючи викладене та подані документи, сторона позивача просить суд встановити факт (факт родинних відносин), що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 0,9111 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території с. Сусідовичі (на даний час Бісковицька сільська рада Самбірського району), яке належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю РН №520307, зареєстрованого в книзі реєстрації записів сертифікатів за №238 від 31.05.1995, яке після смерті ОСОБА_4 успадкував її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але за життя не оформив своїх спадкових прав.
У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача адвокат Веприк Т.М. подав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив розглядати справу без участі позивача та його представника.
Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника; проти позову не заперечує.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно зі ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 74 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 03 травня 2022 року (а.с. 14).
Покійний ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24 жовтня 1980 р.н. (а.с. 15).
Станом на момент смерті ОСОБА_2 проживав разом з сином ОСОБА_1 , оскільки за станом здоров`я, покійний не в змозі був самостійно себе забезпечити на побутовому рівні, потребував сторонньої допомоги.
Факт проживання спадкоємця ОСОБА_1 з спадковдацем ОСОБА_2 підтверджується довідкою компанії-управителя багатоквартирного будинку - ПП «Борислав-Комфорт» за №787 від 19.11.2024 виданою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 , згідно якої, його батько ОСОБА_2 , 1948 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , до дня смерті проживав за вищевказаною адресою без реєстрації. (а.с. 19).
Після смерті батька, позивач звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Паньків Г.О., яка зареєстрована нотаріусом 09 липня 2022 у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №51, спадкова справа №29/2022 (а.с. 20).
Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем покійного батька ОСОБА_2 , що також підтверджується довідкою нотаріуса Паньків Г.О. за №53/01-16 від 06.04.2023 (а.с. 23).
Разом з тим, нотаріус Паньків Г.О. листом за №50/02-14 від 19.02.2024 відмовила позивачу у оформленні спадкових прав після смерті батька ОСОБА_2 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Сусідовицької сільської ради Самбірського району, Львівської області загальні площі яких 0,7692 га та 0,1419 га, які належали матері померлого ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що у позивача відсутні документи, що підтверджують проживання ОСОБА_2 з померлою матір`ю ОСОБА_4 на день її смерті чи фактичний вступ спадкоємця в управління та володіння майном після смерті матері. Як наслідок нотаріус зробила висновок про пропущення ОСОБА_2 строку на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 та запропонувала позивачу звернутись із заявою до суду за захистом своїх прав (а.с. 29-30).
В свою чергу, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Бориславі до дня смерті проживала разом з своїм сином ОСОБА_2 у його будинку за адресою АДРЕСА_2 , оскільки потребувала стороннього догляду (копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 18.03.2016 додається) (а.с. 32).
Проживання ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини підтверджується наступним.
Із довідки компанії-управителя ПП «Борислав-Комфорт» за № 797 від 25.11.2024 р., виданої ОСОБА_1 відомо, що його бабця ОСОБА_4 , 1927 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , на день смерті проживала без реєстрації на АДРЕСА_2 . На момент смерті ОСОБА_4 за вказаною адресою разом з нею проживав її син ОСОБА_2 . (а.с. 19).
При цьому, будинковолодіння по АДРЕСА_2 на момент приживання та смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , належало позивачу, яке він спадкував після смерті матері ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ), від прийняття якої відмовився ОСОБА_2 . Наведене підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом за № 168, 170, виданими 31.01.2014 р нотаріусом Паньків Г.О. (а.с. 34-35, 36-37).
Таким чином, наведені вище докази у своїй сукупності підтверджують факт проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 на час її смерті (відкриття спадщини), що згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України свідчить про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця, який однак, за життя не звернувся у встановленому порядку до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Інших спадкоємців, які б в установленому порядку прийняли спадщину та оформили спадкові права після смерті ОСОБА_4 немає, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру від 19.02.2024 за №75875504, згідно якого спадкова справа після її смерті не відкривалась (а.с. 38).
До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить право на земельну частку (пай) у землі яка перебувала у колективній власності ТзОВ імені Шевченка, розміром 0,9111га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №520307 від 25.11.2016 р. виданого Старосамбірською РДА (а.с. 39-40).
Однак, як видно з вказаного Державного акту, на ньому відсутня відмітка про його державну реєстрацію, що свідчить що право власності на зазначені у ньому земельні ділянки не виникло.
Згідно з матеріалами відповіді Самбірської РДА (лист №63-1533/0/2-24 від 23.12.2024) на адвокатський запит, зокрема архівного витягу з додатку до розпорядження №465 від 07.11.2005 Голови Старосамбірської РДА, гр. ОСОБА_4 надано земельну частку (пай) у власність для ведення товарного с/г виробництва на території с. Сусідовичі Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області площею 0,9111 га (ріллі -0,7692га, сінокосу - 0,1419га).
У відповіді адвокатський запит Головне управління Держгеокадастру у Львівській області листом №29-13-0.3-6563/2-24 від 27.12.2024 повідомило, що у місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель відсутня документація із землеустрою на ім`я ОСОБА_4 , виготовлена згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 354866 виданого Старосамбірською РДА на підставі розпорядження голови Старосамбірської РДА від 07 листопада 2005 року №465 та згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH №520307 від 25.11.2016 р. виданого Старосамбірською РДА.
З наведеного слідує, що вищевказані земельні ділянки не були у встановленому порядку сформовані як об`єкти речових прав та право власності на них не виникло (у зв`язку з відсутністюдержавної реєстрації), а тому, спадкуванню підлягає саме право на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області за №17 від 13.01.2025 р. про наявність та розмір земельної частки (паю) (а.с. 56).
У зв`язку з тим, що батько позивача ОСОБА_2 , як син та спадкоємець ОСОБА_4 за життя не оформив своїх спадкових прав, відповідних правовстановлюючих документів (свідоцтва про право на спадщину) на вищевказане майно не отримував, то належним і ефективним способом захисту спадкових прав позивача буде визнання за ним права на відповідну земельну частку (пай).
Разом з тим, нотаріус Паньків Г.О., відмовляючи позивачу у оформленні спадщини на вищевказані земельні частки (паї), залишила поза увагою той факт, що у свідоцтві про народження ОСОБА_2 допущено помилку у написанні по-батькові його матері, а саме: замість « ОСОБА_4 » у свідоцтві помилково зазначено « ОСОБА_6 ». Наведене є обставиною яка також унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, через необхідність доведення факту родинних відносин.
Факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 підтверджується довідкою виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області за №8 від 09.01.2025 р. (а.с. 57).
Так, згідно з вказаною довідкою, гр. ОСОБА_4 , 1927 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 , 1927 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 є одна і та ж сама особа, та в свідоцтві про народження ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ), було допущено описку при написанні по-батькові його матері, а саме замість « ОСОБА_9 » помилково записано « ОСОБА_10 ».
Ім`я « ОСОБА_11 », « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 », згідно Етимологічного словника української мови Інституту мовознавства ім. О.О. Потебні НАН України, є розмовно-побутовими, фонетичними та словотвірними варіантами одного чоловічого імені (а.с. 58-59).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 15,16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).
Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У відповідності до ч. 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого салі:врятування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина 1 статті 1297 ЦК України).
Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
За змістом статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 , поданий представником адвокатом Веприком Т.М., є обґрунтований та підлягає до задоволення у повному обсязі. Викладені в позові обставини підтверджуються долученими документами.
Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Встановити факт (факт родинних відносин), що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 0,9111 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території с. Сусідовичі (на даний час Бісковицька сільська рада Самбірського району), яке належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю РН №520307, зареєстрованого в книзі реєстрації записів сертифікатів за №238 від 31.05.1995, яке після смерті ОСОБА_4 успадкував її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але за життя не оформив своїх спадкових прав.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Відповідач: Бісковицька сільська рада Самбірського району Львівської області, адреса с. Бісковичі Самбірського району Львівської області, поштовий індекс 81457, .

Повне судове рішення складено 17.03.2025 року.

Суддя