Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1134/25
Провадження №: 2-о/332/71/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою в порядку окремого провадження, зазначивши в якості заінтересованої особи Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті, у якій просив встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Нестерянка Пологівського району Запорізької області, Україна.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2025 у справі відкрито окреме провадження, справу призначено до слухання у відкритому судовому засіданні за участю заявника та заінтересованої особи.

Заявник у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити.

Від представника заінтересованої особи Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, доходить висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 територія с. Нестерянки Оріхівської міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області є територією України, що тимчасово окупована російською федерацією, у зв`язку з чим на вказаній території органи державної влади та органи місцевого самоврядування не здійснюють свою діяльність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

За положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа про смерть встановленої форми, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Положеннями частин 1, 2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Факт родинних відносин між заявником та померлим ОСОБА_2 підтверджується копією запису акта про народження № 5 від 12.02.1963, в якому зазначено, що батьками заявника є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судовому засіданні заявник пояснив, що проживав у селі Нестерянка разом з дружиною ОСОБА_4 . Його батько проживав у цьому ж селі по АДРЕСА_1 . Батька кожного дня провідувала його дружина та сам заявник. Зранку 31.05.2023 дружина заявника виявила батька заявника, ОСОБА_2 , мертвим. Оскільки село тимчасово окуповано армією російської федерації, у селі знаходяться тільки російські військові, які ніяких документів щодо смерті громадян України не видають, забороняють здійснювати поховання на цвинтарі через активні бойові дії. Внаслідок цього було вирішено поховати батька на його присадибній ділянці, по АДРЕСА_1 . На похованні, крім заявника, були присутні дружина померлого ОСОБА_3 , його син ОСОБА_5 , дружина заявника ОСОБА_4 , односелець ОСОБА_6 . У подальшому, коли заявник ОСОБА_1 та його дружина виїхали з окупації (у січні 2025 року), у місті Запоріжжі звернулися до старости Нестерянського старостинського округу Оріхівської міської громади Пологівського району Запорізької області ОСОБА_7 , яка підписала акт встановлення обставин, умов, часу та місця смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомила, що проживала зі своїм чоловіком у селі Нестерянка Пологівського району до січня 2025 року. 31.05.2023 вона вранці прийшла до будинку батька свого свекра, ОСОБА_2 , який проживав по АДРЕСА_1 , щоб погодувати та допомогти йому. Однак, виявила його мертвим. Потім було організовано поховання ОСОБА_2 на подвір`ї його будинку, оскільки російські військові заборонили поховання на цвинтарі. Свідок зазначила, що документи, що засвідчують смерть осіб, у селі Нестерянка Пологівського району Запорізької області, російські військові не видавали. Свідок також підтвердила факт складання 25.02.2025 акта встановлення обставин, умов, часу та місця смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що проживав у селі Нестерянка Пологівського району Запорізької області. Також свідок зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 дізнався, що помер його односелець ОСОБА_2 . ОСОБА_6 зазначив, що був присутнім на похованні ОСОБА_2 , якого поховали на власному подвір`ї через заборону російських військових здійснювати поховання на цвинтарі. Свідок зазначив також, що документи, що засвідчують факт смерті, у селі Нестерянка Пологівського району Запорізької області не видавалися. Він також підтвердив факт складання та підписання акта встановлення обставин, умов, часу та місця смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підтвердження факта смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надана копія акта про встановлення обставин, умов, часу і місця смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даний акт складений 25.02.2025 та підписаний старостою Нестерянського старостинського округу. В акті зазначено, що жителі с. Нестерянки Пологівського району Запорізької області ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , склали дійсний акт про встановлення обставин, умов, часу та місця смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В акті встановлено, що ОСОБА_2 , якому на момент смерті виповнилося 88 років, перед смертю тяжко хворів, не вставав з ліжка, був дуже слабким. Фахову медичну допомогу не мав змоги отримати, оскільки с. Нестерянка перебуває в тимчасовій окупації з 2022 року. В селі фактично відсутні медичні працівники, швидка допомога не приїздила, тому догляд на непрофесійній основі за ОСОБА_2 здійснювала ОСОБА_4 , яка щодня приходила надати хворому ліки, змінити підгузки, здійснити гігієнічні процедури. 31 травня 2023 року ОСОБА_4 виявила ОСОБА_2 мертвим. Того ж дня було здійснено поховання останнього на присадибній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 76 ЦІПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Проаналізувавши вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Нестерянка Пологівського району Запорізької області, Україна.

Суд враховує, що вся територія с. Нестерянка Оріхівської міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області є територією України, що тимчасово окупована російською федерацією, тому державні органи влади України тимчасово не здійснюють на цій території свої повноваження, і відповідно заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка у відповідності до вимог діючого на території України законодавства, а також підтвердити відповідний факт в позасудовому порядку заявник також не має можливості.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть українського зразка.

Отже, суд доходить висновку, що наявні передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази є достатніми та переконливими, тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 1, 4, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка В-Багачанського району Полтавської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Нестерянка Пологівського району Запорізької області, Україна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне судове рішення складено 18.03.2025.

Учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

заінтересована особа: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Сеченова, буд. 25-Б, код ЄДРПОУ: 04053967.

Суддя У. В. Блажко