КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/2472/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі представника відповідача - адвоката Аветисян Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мельник Ольги Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на рішення Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Шролик І. С.

від 15 липня 2024 року

у цивільній справі № 756/6207/24 Оболонського районного суду міста Києва

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 552 300,73 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за проведення автотоварознавчого дослідження 4 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 5 573,00 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Мельник О. О., в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

06 березня 2025 року від адвоката Левчишиної О. В., в інтересах ОСОБА_2 , надійшла заява про відмову від позову, в якій посилаючись на ст. 206 ЦПК України представник просить прийняти відмову позивача від усіх його вимог та закрити провадження по справі в зв`язку з врегулюванням спору. Зазначає, що з наслідками закриття провадження у справі, які передбачені ч.2 ст. 256 ЦПК України заявник обізнаний.

Вказувала, що 06 березня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 виплачено позивачеві ОСОБА_2 узгоджене сторонами відшкодування за вимогами цього позову у загальному розмірі 300 000 гривень, в зв`язку з чим позовні вимоги втратили свою актуальність.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Аветисян Р. М. проти задоволення заяви не заперечував, просив її задовольнити.

Інші учасники справи не з`явилися, представників не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши заяву позивача про відмову від позову, дійшла висновку про закриття провадження у справі, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За приписами ч. 2 ст. 373 ЦПК України якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Як вбачається із заяви, поданої адвокатом Левчишиної О. В., ОСОБА_2 відмовився від поданого позову, тим самим розпорядившись своїм правом щодо предмета спору на власний розсуд.

Підстав для не прийняття відмови від позову судом не встановлено, тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови адвоката Левчишиної О. В., в інтересах ОСОБА_2 , від позову із одночасним визнанням нечинним рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у справі.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст. ст. 206, 256, 268, 373, 374, 383, 384, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Левчишиної Олени Валентинівни, в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Прийняти відмову від позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року визнати нечинним.

Провадження у даній справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 14 березня 2025 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко