П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Київ

Справа №758/18295/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/1396/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Верланов С.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Цюрпіти Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Петрова Д.В. 15 квітня 2024 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із вищевказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень від 12 лютого 2024 року, просила:

- визнати відключення об`єкту позивача здійснене відповідачем 28 листопада 2020 року незаконним;

- визнати відключення об`єкту позивача здійснене відповідачем 05 жовтня 2021 року незаконним;

- зобов`язати відповідача повернути ввідний газопровід позивача до стану, в якому він був та відновити газопостачання;

- звільнити позивача від сплати будь-яких інших збитків, штрафів, нарахувань, пов`язаних із вже здійсненним припиненням і подальшим відновленням газопостачання відповідачем;

- скасувати нарахування позивачу плати за розподіл газу відповідачем в період поки газорозподільна мережа відповідача механічно від`єднана від ввідного газопроводу позивача;

- звільнити позивача від сплати збитків, нарахованих відповідачем як таких, що розраховані з використанням методики, що не відповідає суті порушення і не відображає фактичних збитків відповідача;

- стягнути з відповідача збитки в розмірі 5322 грн;

- стягнути з відповідача в порядку відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн;

- зобов`язати відповідача забезпечити своїх робітників пристроями блокування вентилів, які не дозволятимуть відкривати опломбований вентиль без пошкодження пломби та вказувати в актах конкретне виявлення порушення правил безпеки.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що тривалий час вона є споживачем послуг з розподілу природного газу на підставі типового договору про надання населенню послуг з газопостачання. Відповідно до умов договору виконавцем послуги є Києво-Святошинська філія по експлуатації газового господарства, котра діє від імені ПАТ «Київоблгаз». Об`єктом газопостачання є будинок дачного типу за адресою: АДРЕСА_1 . 29 листопада 2020 року позивач, приїхавши за вищезгаданою адресою виявила на газопроводі перед лічильником жовту плівку, яка частково закривала вентиль та тросик з пломбою на ній. Однак ці предмети не заважали роботі вентиля, його відкриття та закриття відбувалось вільно і не зачіпало пломбу та трос, а тому вона продовжила споживання газу. Приблизно через 11 місяців після описаних подій, 23 жовтня 2021 року позивач виявила, що газорозподільна мережу відповідача механічно від`єднано від ввідного газопроводу і на ньому встановлена заглушка з пломбою, де були закріплені наступні документи: акт про відключення об`єкту (газових приладів), акт про порушення, акт про усунення порушення.

Під час засідання комісії відповідача, яке відбулось 19 жовтня 2021 року було з`ясовано, що шляхом намотування плівки та встановленням тросу з пломбою на газопровід в 2020 році було здійснено «відключення об`єкту» від газопостачання. На цьому ж засіданні було видано копію акту про відключення об`єкту, складеного 28 листопада 2020 року. Також за результатами засідання комісії відповідачем нараховано збитки в сумі 11073, 32 грн, про що складено Акти-розрахунки /т.1 а.с.1-6,142-143,147-148/.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про захист прав споживача - залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що з 05 жовтня 2021 року позивач здійснювала відбір природнього газу з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема Кодексу газорозподільних систем та Типового договору розподілу природного газу, тобто несанкціонований відбір природнього газу. Разом з цим суд вказав, що позивач не оскаржувала акти про порушення, відключення, рішення комісії та проведений на їх підставі розрахунок, хоча і вказувала на їх незаконність. Тому суд прийшов до висновку, що позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту.

Не погодилася із вказаним судовим рішенням позивач, її представником подано апеляційну скаргу, в якій він вказує на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та за неповного з`ясування обставин справи.

Представник позивача зазначає, що у позовній заяві позивач заявила вимоги із змісту яких вбачається незгода як з актом про порушення, так і з рішенням комісії з розгляду актів про порушення та з нарахуванням об`єму та обсягу природного газу та його вартості. В судовому засіданні представником позивача також було зазначено про незаконність дій працівників відповідача як при оформленні акту про порушення, так і при його розгляді. Таким чином, позовні вимоги та пояснення позивача в судовому засіданні мали тлумачитись судом як оскарження позивачем рішення комісії, оформлення протоколу від 19 жовтня 2021 року, але суд першої інстанції розтлумачив їх буквально, в той час як повинен був надати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально.

Представник позивача також вказує на те, що позивач не була присутня при проведенні відключення об`єкту 28 листопада 2020 року, не брала на себе відповідальність за збереження пломб та їх цілісність, та не мала уявлення про дії відповідача направлені на відключення будинку від газопостачання, оскільки акт від 28 листопада 2020 року не містить її підпису, а містить відмітку про причини відсутності підпису - «без споживача вільний доступ». Таким чином, вказане спростовує висновок суду першої інстанції про участь позивача під час складання акту.

Зазначає, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано незаконність відключення будинку позивача за борги по оплаті відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Кодексу газорозподільних систем.

Також вказує на те, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують порушення режиму газорозподільних мереж, як не надано доказів визнання в установленому порядку аварійного стану газорозподільної системи, а за відсутності доказів на підтвердження виникнення аварійної ситуації, відсутні підстави для відключення будинку позивача від системи газопостачання. В свою чергу, незаконність дій відповідача щодо відключення її будинку від газопостачання має наслідки незаконності всіх інших подальших дій відповідача.

Висновки суду про пошкодження пломби позивачем є припущенням, оскільки факт пошкодження пломб має підтверджуватися виключно висновками експертизи. Однак, в матеріалах справи відсутні такі висновки експертизи, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про доведеність відповідачем факту пошкодження пломби виключно на підставі акту про порушення від 05 жовтня 2021 року.

На підставі викладеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

У поясненнях на апеляційну скаргу представник відповідача вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи наведені в апеляційній скарзі безпідставними та такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для його скасування. За таких обставин, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просили її задовольнити.

Представник відповідача - Рябченко О.В. заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 25 серпня 2009 року між ДП «Києво-Святошинське УЕГГ» ВАТ «Київоблгаз» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з газопостачання /т.1 а.с.28/.

28 листопада 2020 року представниками Києво-Святошинського відділення АТ «Київоблгаз» був складений акт про відключення об'єкту будинку АДРЕСА_1 , проведено відключення від газопостачання об`єкту споживача. Причинами відключення визначено: несвоєчасна та/або не в повному обсязі оплата послуг з газопостачання та порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації. Акт складений без споживача ОСОБА_1 , вказано про вільний доступ /т.1 а.с.16/.

05 жовтня 2021 року працівниками Києво-Святошинського відділення АТ «Київоблгаз» було складено акт про порушення №3382, згідно з яким за адресою: АДРЕСА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем п.п.2, п.1 глави 2, розділу ХІ «Несанкціоноване відновлення газоспоживання» а саме зривання та пошкодження охоронної пломби. У відмітках про усунення порушення на дату складення акту зазначено про механічне від`єднання зі встановленням заглушки та пломби /т.1 а.с.12,56/. Аналогічні дані наведені і в акті про усунення порушень від 05 жовтня 2021 року /т.1 а.с.14/.

05 жовтня 2021 року працівниками Києво-Святошинського відділення АТ «Київоблгаз» також було складено акт про відключення об`єкту № 3382, згідно з яким за адресою: АДРЕСА_1 проведено відключення від газопостачання об`єкту споживача. Причинами відключення визначено: самовільне використання газу споживачем /т.1 а.с.12/.

Згідно з протоколом № 8761 від 19 жовтня 2021 року засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу, яке було проведено у присутності представника позивача - ОСОБА_4, комісія за результатами розгляду акту про порушення № 3382 від 05 жовтня 2021 року прийняла рішення про його повне задоволення та складання акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості /т.1 а.с.58-59/.

19 жовтня 2021 року АТ «Київоблгаз» було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно з яким ОСОБА_1 на підставі акту від 05 жовтня 2021 року та з приводу несанкціонованого відновлення газоспоживання розраховано суми збитків, завданих порушеннями споживача, у розмірі 10941,27 грн та 132,05 грн /т.1 а.с.21,22/.

До позовної заяви позивачем також було долучено: в простій письмові формі показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 про відсутність характерного запаху газу, витоку газу, а також про здійснення пофарбування газопроводу жовтою фарбою у період з травня 2018 року до вересня 2019 року; два розрахунки збитків позивача, що пов`язані з простоєм газового обладнання через дії відповідача, складений позивачем, яким сума збитку визначена у розмірі 709 грн та 349 грн; кошторис на газопостачання житлового будинку 2007 року /т.1 а.с.23-27,29/. Також позивачем в ході розгляду справи в суді першої інстанції надані світлини частини газового обладнання /т.1 а.с.73/.

Правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання послуг газопостачання (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого постачання гарячої води, урегульовано ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також Кодексом газорозподільних систем, затвердженого 30 вересня 2015 року постановою № 2494 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Правилами безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285.

В порядку визначеному ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

У п.4 глави 1 наведено визначення несанкціонованого відновлення газоспоживання як виявлений після складання акту про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком.

Главою 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (утому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством (п.1).

Правилами безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285 у п. 5.7.визначено, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови, зокрема, наявності витоків газу.

У п. 4 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем вказано, що пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються Оператором ГРМ відповідно до вимог розділу X цього Кодексу.

При припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акту про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Згідно з п.п.5,6 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акту про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акту про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акту про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Відповідно до пункту 3 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі, якщо між оператором ГРС і споживачем не досягнуто згоди щодо компенсації споживачу завданих збитків чи перерахунку наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку.

Правовідносини пов`язані з відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди регулюються положеннями ЦК України.

В порядку визначеному ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

З наведених обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

28 листопада 2020 року представниками Києво-Святошинського відділення АТ «Київоблгаз» було проведено відключення від газопостачання вказаного будинку, про що був складений акт. Причинами відключення визначено: несвоєчасна та/або не в повному обсязі оплата послуг з газопостачання та порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації. Акт складений без споживача ОСОБА_1 , вказано про вільний доступ. У зв`язку з цим слід погодитись з твердження сторони позивача про помилкове зазначення судом першої інстанції, що вказаний акт був складений у присутності споживача ОСОБА_1 .

Позивач у позовній заяві вказала, що про обставини відключення від газопостачання вона дізналась 29 листопада 2020 року, оскільки виявила на газопроводі перед лічильником жовту плівку, яка частково закривала вентиль та тросик з пломбою на ній. Однак ці предмети не заважали роботі вентиля, його відкриття та закриття відбувалось вільно і не зачіпало пломбу та трос, а тому вона продовжила споживання газу.

Посилання позивача на відсутність підстав для здійснення відключення 28 листопада 2020 року не можуть бути прийняті до уваги суду.

Так в акті вказано дві підстави для відключення: неповна оплата наданих послуг та порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації. При цьому у разі загрози аварійної ситуації відповідач має визначений Правилами безпеки систем газопостачання обов`язок щодо відключення від системи газопостачання. Даних про відсутність будь якої загрози аварійної ситуації матеріали справи не містять, а покази свідків, які є членами родини позивача і надані в простій письмовій формі, не є належними та допустимими доказами.

Щодо іншої підстави, а саме наявності заборгованості, матеріали справи також не містять жодних даних на спростування цієї обставини. В апеляційній скарзі позивач вказує на порушення заборони на відключення за борги, що була встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Разом з тим у позові і в уточненнях позовних вимог позивач не обґрунтовувала позовні вимоги цією підставою.

А отже з урахуванням наявності двох визначених відповідачем підстав для проведення відключення об`єкту від газопостачання, неправомірності дій відповідача не вбачається. Таким чином позивачем не спростовано незаконність відключення будинку, згідно з актом від 28 листопада 2020 року.

Виходячи з положень Кодексу газорозподільних систем відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ. Натомість з викладу обставин наведених позивачем вбачається, що відновлення газоспоживання, після його відключення 28 листопада 2020 року було проведено позивачем. Вказані дії позивача свідчать про здійснення нею несанкціонованого відновлення газоспоживання, оскільки нею було виявлено пломбування системи запірних пристроїв, проте ігноруючи вказані дії відповідача, вона здійснила повторне підключення.

05 жовтня 2021 року працівниками відповідача було складено акт про порушення, акт про усунення порушень та про відключення об`єкту повторно. Враховуючи встановлені обставини несанкціонованого відновлення газоспоживання позивачем, вказані дії відповідача відповідають положенням Кодексу газорозподільних систем, а позивач не довела належними та допустимими доказами протилежного.

Таким чином апеляційним судом не встановлено правових підстав для визнання незаконними дій відповідача щодо відключення об`єкту позивача, яке було проведене відповідачем як 28 листопада 2020 року, так і 05 жовтня 2021 року. А отже і підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути ввідний газопровід позивача до стану, в якому він був та відновити газопостачання також не вбачається.

В доводах апеляційної скарги позивач вказує на те, що позивач заявила вимоги із змісту яких вбачається незгода як з актом про порушення, так і з рішенням комісії з розгляду актів про порушення та з нарахуванням об`єму та обсягу природного газу та його вартості і ця позиції була підтримана в ході розгляду справи, проте суд першої інстанції розтлумачив їх буквально, в той час як повинен був надати позовним вимогам належну інтерпретацію, та здійснити її захист.

Дійсно Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36) від 04 липня 2023 року у справі №233/4365/18).

З урахування наведеного та виходячи із змісту заявлених позовних вимог, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з висновком суду першої інстанції про обрання позивачем неналежного способу захисту, оскільки фактично позивачем заявлені вимоги про визнання дій неправомірними, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України.

Крім цього слід зазначити, що судом першої інстанції не в повному обсязі надана оцінка заявленим позовним вимогам.

Так, при зверненні до суду з позовом позивачем були заявлені вимоги щодо звільнення позивача від сплати будь-яких збитків, штрафів, плати за розподіл газу, нарахувань, пов`язаних із припиненням і подальшим відновленням газопостачання відповідачем. Вказані вимоги мають похідний характер від вимог про визнання дій неправомірними, а оскільки неправомірність дій відповідача не знайшла свого підтвердження підстав для звільнення позивача від обов`язку щодо сплати певних платежів не вбачається. До того ж матеріали справи не містять даних про здійснення відповідачем будь-яких інших нарахувань ніж за актом-розрахунку від 19 жовтня 2021 року. А щодо останнього слід зазначити, що єдиною підставою для його скасування позивач вказувала на незаконність проведеного відключення, що свідчить, на її думку, про використання методики, що не відповідає суті порушення і не відображає фактичних збитків відповідача. Проте вказане не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому і ця вимога не підлягає до задоволення.

Вимоги позивача про стягнення збитків ґрунтуються на твердженні про незаконне обмеження у користуванні газовим обладнанням і газопостачанням. Як вже вказано вище незаконність відключення від газопостачання не знайшло свого підтвердження, а тому твердження позивача про наявність у неї збитків внаслідок дій відповідача щодо відключення від газопостачання слід визнати безпідставними, тому вказана вимога задоволенню не підлягає.

При зверненні до суду з позовом позивачем була заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди, яку вона оцінює у 20000,00 грн. Проте ні у позові, ні в заявах про уточнення позовних вимог позивачем не наведено в чому полягає моральна шкода, не надано доказів її заподіяння, обставини заподіяння її діями відповідача не підтверджуються, відповідно відсутній і причинно-наслідковий зв`язок. А отже зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню з підстав її недоведеності.

Вимоги позивача зобов`язати відповідача забезпечити своїх робітників пристроями блокування вентилів, які не дозволятимуть відкривати опломбований вентиль без пошкодження пломби та вказувати в актах конкретне виявлення порушення правил безпеки жодним чином не обґрунтована і її формулювання та встановлені обставини справи не вказують на наявність порушеного права позивача та можливість його відновлення у такий спосіб.

Вказане не було враховано судом першої інстанції у зв`язку з чим судом допущено неповне з`ясування обставин справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи наведені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження частково. Суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог і, зокрема, висновок про здійснення позивачем несанкціонованого відновлення газоспоживання, внаслідок чого відсутні підстави для визнання неправомірними дій відповідача, проте помилився щодо мотивів відмови в іншій частині заявлених позовних вимог, не здійснив застосування норм матеріального права при наявності вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У зв`язку з цим судове рішення суду першої інстанції в цій частині належить змінити з викладенням мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року - змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 11 березня 2025 року.