П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року м. Київ

Справа №369/16326/23

Провадження: № 22-ц/824/1933/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Пулинця Богдана Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Фінагеєвої І. О.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Черновська Людмила Григорівна,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилось дві доньки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Старша донька - ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , у зв`язку із чим змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 ». 27.09.1963 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , у зв`язку із чим змінила прізвище на « ОСОБА_10 ». У ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_12 . У 1968 році ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_13 , у зв`язку із чим змінила прізвище на « ОСОБА_14 ». 20.12.1986 року син ОСОБА_15 - ОСОБА_12 уклав шлюб з ОСОБА_16 (дошлюбне прізвище ОСОБА_17 ). ІНФОРМАЦІЯ_3 у родині ОСОБА_12 та ОСОБА_16 народився син ОСОБА_18 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_19 померла. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_12 . 07.08.2009 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_20 ) було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_6 у родині заявниці народився син - ОСОБА_21 . ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_18 . ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_22 .

Оскільки ОСОБА_21 є правнуком ОСОБА_19 , та у зв`язку з тим, що інші родичі спадкодавця відсутні, він, ОСОБА_21 , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті рідної сестри прабабусі ОСОБА_23 за правом представлення на спадкове майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Так, 26.10.2022 року заявниця, діючи в інтересах свого малолітнього сина, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_24 . Проте, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із відсутністю документів, підтверджуючих факт родинних відносин.

Вказує, що станом на сьогоднішній день, у неї відсутня можливість надати приватному нотаріусу документи, що підтверджують факт споріднення ОСОБА_22 та ОСОБА_25 , адже інформація щодо реєстрації актових записів у період до 1947 року зберігається лише на паперових носіях, та станом на сьогоднішній день відсутня у Державному реєстрі актів цивільного стану, оскільки сестри народилися на території Російської Федерації, в Орловській області. У зв`язку з викладеним, просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , є рідною сестрою ОСОБА_25 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Пулинець Б. А. в інтересах ОСОБА_1 17 липня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що підтвердити факт родинних відносин можуть свідки, які були особисто знайомі з ОСОБА_22 , у зв`язку з чим просив викликати та допитати в судовому засіданні: ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . Крім того, вважає, що іншого способу захисту своїх прав як звернення до суду з даною заявою заявниця не має, з огляду на те, що всі правовстановлюючі документи, які необхідні для доведення факту родинних правовідносин зареєстровані на території Донецької області та станом на сьогодні фактично перебувають на окупованій території в архівах органу ДРАЦС, що унеможливлює їх отримання.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні адвокат Пулинець Б. А. в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення адвоката Пулинця Б. А., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 . Батьками особи записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 (а. с. 10).

Між ОСОБА_9 та ОСОБА_28 ( ОСОБА_6 раніше перебувала у шлюбі із ОСОБА_7 , у зв`язку із чим змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 ») 27 вересня 1963 року зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище ОСОБА_10 (а. с. 12, 25).

ІНФОРМАЦІЯ_11 у ОСОБА_11 народився син, ОСОБА_12 (а. с. 16) .

У 1968 році ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_13 , у зв`язку із чим змінила прізвище на « ОСОБА_14 ».

20 грудня 1986 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_29 зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_30 » (а. с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_12 народився ОСОБА_18 . Батьками особи вказані: батько - ОСОБА_12 , мати - ОСОБА_16 (а. с. 20).

07 серпня 2009 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_31 зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_30 » (а. с. 22).

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_13 народився ОСОБА_21 . Батьками особи вказані: батько - ОСОБА_18 , мати - ОСОБА_1 (а. с. 23).

ОСОБА_25 померла ІНФОРМАЦІЯ_14 у віці 67 років (а. с. 15).

ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_15 у віці 43 років (а. с. 21).

ОСОБА_18 помер ІНФОРМАЦІЯ_16 у віці 28 років (а. с. 24).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_17 у віці 81 років (а. с. 26).

ОСОБА_22 померла ІНФОРМАЦІЯ_18 у віці 86 років (а. с. 14).

Нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черновська Л. Г. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 липня 2023 року відмовила у видачі ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_21 , свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_22 на ім`я ОСОБА_21 на спадкове майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих факт родинних відносин.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази не дають підстав для однозначного висновку про те, що ОСОБА_32 та ОСОБА_33 алентина є рідними сестрами, а суд неуповноважений на підставі припущень вважати доведеним той чи інший юридичний факт.

Проте, колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Колегія суддів відмічає те, що в матеріалах справи дійсно відсутні зазначені судом першої інстанції документи, а саме: свідоцтво про шлюб ОСОБА_34 , на підставі якого вона зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_7 »; свідоцтво про розірвання шлюбу з ОСОБА_7 ; свідоцтво про народження ОСОБА_19 ; свідоцтво про шлюб ОСОБА_19 , на підставі якого вона зареєструвала шлюб та взяла прізвище « ОСОБА_14 ».

Однак, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що зазначена документація знаходиться в Донецькій області, яка на даний час є тимчасово окупованою територією, що унеможливлює її отримання у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що відповідальність за документування та надання інформації, що підтверджує відповідні обставини, несе держава-окупант, а громадяни України мають право звертатися до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Крім того, відповідно до положень статті 317 Цивільного процесуального кодексу України, суд може встановити факт родинних відносин, якщо заявник не має іншої можливості отримати відповідні докази. Ураховуючи, що інші документи, наявні в матеріалах справи, підтверджують проживання родини ОСОБА_35 у м. Макіївка Донецької області, що є окупованою територією, це є достатньою підставою для врахування обставин, які ускладнюють доступ заявниці до відповідних свідоцтв.

З огляду на вищезазначене, заявниця не мала іншої можливості довести свої родинні зв`язки, окрім як шляхом звернення до суду. Врахування зазначених обставин є важливим для забезпечення прав заявниці та об`єктивного розгляду справи.

При цьому, в ході судового розгляду, для підтвердження факту родинних зв`язків, а саме сестринства ОСОБА_36 та ОСОБА_15 , суд першої інстанції не допитав свідків та не вчинив інших дій для встановлення спадкового кола осіб у даній справі, ураховуючи те, що у померлого ОСОБА_9 могли бути інші спадкоємці, яким на праві власності може належати спадкове майно, а відтак наявний спір про право.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Тобто, законодавець визначив на рівні процесуального закону особливості, пов`язані з розглядом справ окремого провадження. Такі особливості проявляються в тому, що при розгляді справ не застосовуються положення щодо змагальності (ст. 12 ЦПК України) та меж судового розгляду (ст. 13 ЦПК України). Законодавець у справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Тільки в окремих випадках законодавець встановив необхідність подання разом із заявою доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (наприклад, у ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі № 569/4466/23.

У зв`язку із з`ясуванням вищевикладених обставин, в ході апеляційного перегляду справи колегією суддів, з метою повноти та всебічності судового розгляду було викликано та допитано свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які повідомили суду про обставини, відомі їм у даній справі та підтвердила інформацію про те, що ОСОБА_37 та ОСОБА_15 були рідними сестрами.

Крім того, в ході апеляційного перегляду справи адвокат Пулинець Б. А. в інтересах ОСОБА_1 заявив клопотання про витребування доказів, а саме, просив витребувати інформацію щодо власника квартири в АДРЕСА_1 також просив витребувати спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_24 .

Поряд з цим, приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу ухвала Київського апеляційного суду виконана не була.

При цьому, суд наділений повноваженням через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (ЄСІТС) перевіряти інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що може бути додатковим джерелом підтвердження відповідних обставин.

Так, судом, 05.03.2025 року надіслано відповідний запит та отримано відповідь № 1174072 з якої убачається, що наразі, на підставі свідоцтва про право на спадщину, частина квартири (яка була спільним майном подружжя ОСОБА_10 ) АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_38 .

У постанові Верховного Суду від 13 серпня 2024 року у справі № 489/1313/21 зроблено висновок, що: «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

За таких обставин, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, такі справи розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Положеннями ч. 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, що у разі розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, зі змісту поданої заяви та встановлених фактичних обставин убачається спір про право на спадкове майно, а саме щодо квартири АДРЕСА_3 .

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що у даному провадженні наявний спір про право і такий спір підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження,а тому заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду

А відтак, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження є помилковим.

При цьому, колегія суддів вважає необхідним роз`яснити ОСОБА_1 , що вона не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката Пулинця Богдана Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а рішення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2024 року скасуванню з залишенням заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин без розгляду.

Керуючись ст.ст. 294, 315, 367, 374, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Пулинця Богдана Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2024 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 16 березня 2025року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова