Провадження № 2-др/756/28/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Квашук О.М. про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

18.02.2025 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Квашук О.М. про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, у якій зазначила, що з метою отримання правової допомоги між відповідачем та адвокатом Квашук О.М. було укладено Договір про надання юридичних послуг. Нею була проведена робота як в частині підготовки заяв по суті спору - відзиву на позов та адвокатського запиту, так і в частині участі в судових засіданнях. Однак, у зв`язку з залишенням судом позову без розгляду, відповідач не мав змоги зробити відповідну заяву на виконання норми ч. 8 ст. 141 ЦПКУ, при цьому вважає за можливе скористатися правом, наданим нормою ч. 5 ст. 142 ЦПКУ, оскільки дії позивача є об`єктивно безпідставні та необґрунтовані, про що йшла мова у відзиві на позов. Загальна сума гонорару адвоката за надані клієнту послуги щодо представництва та захисту інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції станом на 14.02.2025 склала 40 000,00 грн. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142 ЦПКУ, просила суд судові витрати, які понесені ОСОБА_1 в розмірі 40 000,00 грн. покласти на позивача та стягнути з нього вказану суму на користь ОСОБА_1 .

Учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. При цьому, представник ОСОБА_1 - адвокат Квашук О.М. подала до суду клопотання про розгляд заяви у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13.02.2025 позовну заяву Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 13.02.2025 (дата постановлення ухвали суду) відповідач та його представник не були присутні, копія тексту вступної та резолютивної частини ухвали по даній справі через систему «Електронний суд» надійшла стороні відповідача 15.02.2025, а копія повного тексту ухвали суду - 04.03.2025.

18.02.2025 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Квашук О.М. про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, в якій представник відповідач просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 40000,00грн.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем не пропущено строк на подання заяви про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу

За ч. 9 ст. 141 ЦПК, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, виходячи з означених норм цивільно-процесуального законодавства, підставою для стягнення компенсації судових витрат при постановленні ухвали суду про залишення позову без розгляду, є встановлення судом необґрунтованих дій позивача (ч.5 ст. 142 ЦПК України), а також у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони (ч. 6 ст. 142 ЦПК України, ч. 9 ст. 141 цього Кодексу).

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Зловживання процесуальними правами - це умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Слід зазначити, що в даній справі не постановлено ухвали про визнання зловживанням стороною позивача процесуальними правами відповідно до ч.2 ст.44 ЦПК України.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Так, Верховний Суд у постанові від 14 січня 2021 року зазначив про те, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Таким чином, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується (постанова ВС від 14.01.2021 у справі №521/3011/18).

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, що процесуальні дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Також, суд не вбачає підстав для визнання позову завідомо безпідставним відповідно до положень ст. 44 ЦПК України.

Разом з тим, слід зазначити, що залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою належно повідомленого позивача або не повідомлення ним про причини неявки є формою закінчення розгляду справи без ухвалення рішення (п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України). З огляду на те, що законодавець передбачив право суду залишити у наведеному випадку позов без розгляду, таке не може саме по собі розцінюватися як вчинення стороною позивача необґрунтованих дій. Явка у судове засідання є правом сторони позивача, який повинен усвідомлювати правові наслідки своєї неявки, у тому числі і залишення позову без розгляду. Вказаний процесуальний ризик несе саме позивач, як ініціатор судового розгляду. Суд, керуючись п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, має право залишити без розгляду позовну заяву у разі повторної неявки без дослідження поважності причин даної неявки. Така норма є виключно заходом для дисциплінування позивача.

Очевидної штучності позову як і необґрунтованих дій сторони позивача у даному випадку суд не вбачає.

Відтак, суд вважає, що в задоволенні заяви про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 137, 141, 142, 259, 260, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Квашук О.М. про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 17.03.2025.

Суддя М. М. Ткач