ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 643/1076/24
Номер провадження 22-ц/818/607/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Супрун Я.С.

представника позивача адвоката Лащенко О.М.,

представника АТ «Мегабанк» адвоката Беринді О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2024 року в складі судді Майстренко О.М. по справі № 643/1076/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовна заява мотивована тим, що 18 червня 2021 року між ним та Акціонерним товариством «Мегабанк» укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. та зареєстрований в реєстрі за номером 1196.

За умовами договору продавець передає у власність покупця машиномісце № НОМЕР_1 в підвалі житлового будинку літ. А-"24", загальною площею 15,3 кв м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а покупець набуває власність на машиномісце та зобов`язується сплатити за нього грошову суму. Згідно з пунктом 2.1. договору загальна ціна складає 200 000,00 грн без ПДВ, які покупець зобов`язаний сплатити продавцю до 31 червня 2022 року. Відповідно до пункту 2.3. договору підставою виникнення права власності у покупця є повна сплата покупцем ціни за машиномісце, що підтверджується підписанням продавцем заяви про повний розрахунок з ним. Право власності виникає у покупця з моменту реєстрації.

До початку військової агресії рф він сплатив за вказаним договором 125 920,00 грн, останній платіж вніс 06 грудня 2022 року. Відповідно, залишок платежів за договором становив 74 080,00 грн. Затримка у здійсненні ним залишку платежів була викликана обставинами непереборної сили, оскільки з перших годин війни місто Харків опинилося в центрі безпосередніх бойових дій, внаслідок чого також зупинилась робота банку та його відділень у Харкові. У подальшому банк зупинив свою діяльність внаслідок визнання його неплатоспроможним, тому здійснення оплати за реквізитами договору було неможливим.

Для з`ясування реквізитів рахунку АТ «Мегабанк» він 21 листопада 2023 року звернувся до продавця з письмовою заявою, в якій просив підтвердити залишок платежів за договором у розмірі 74 080,00 грн; повідомити реквізити рахунку, на який він може перерахувати залишок платежів, та повідомити про спосіб, час і місце оформлення права власності на машиномісце за ним. Відповіді на вказану заяву він не отримав.

Оскільки банк не повідомив йому реквізитів, 05 січня 2024 року він здійснив останній платіж на рахунок продавця, зазначений на офіційному сайті АТ «Мегабанк», у розмірі 74 080,00 грн.

Таким чином, на виконання умов укладеного договору ним здійснено повну оплату на користь продавця у загальній сумі 200 000,00 грн; машиномісце фактично йому передано, перебуває у його користуванні, він зобов`язаний нести відповідальність з його утримання, нести ризик випадкової загибелі чи пошкодження майна. Проте відповідач продовжує ухилятись від оформлення права власності за ним і фактично не визнає його право власності.

Просив визнати його власником машиномісця № НОМЕР_1 в підвалі житлового будинку літ А-"24", загальною площею 15,3 кв м, розташованого за адресою; АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача понесені судові витрати.

13 березня 2024 року АТ «Мегабанк» подав відзив на позов, в якому просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що з 22 липня 2022 року АТ «Мегабанк» перебуває в процесі ліквідації. Позивачем порушено умови договору, зокрема, щодо своєчасної повної оплати машиномісця до 31 червня 2022 року, адже останній платіж здійснено лише 05 січня 2024 року. Згідно умов договору повна сплата ціни підтверджується підписанням продавцем заяви про повний розрахунок, однак відповідну заяву банком не підписано. Відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача про визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно (машиномісце). До того ж, спірне машиномісце включено до ліквідаційної маси банку. Беручи до уваги приписи Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме порядок продажу майна (активів) банку, що ліквідується, у банку відсутні правові підстави для відчуження спірного машиномісця, оскільки всі аукціони з продажу активів банків, що ліквідуються, відбуваються винятково у системі «ProZorro.Продажі» в порядку та на умовах, визначених Фондом гарантування вкладів фізичних осіб згідно вимог чинного законодавства. Як наслідок у банку відсутні правові підстави для здійснення державної реєстрації права власності на вказане машиномісце за третіми особами без дотримання вище зазначених процедур.

09 квітня 2024 року третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав до суду пояснення, в яких підтримав доводи АТ «Мегабанк».

17 квітня 2024 року адвокат Черкасов І.Р. в інтересах ОСОБА_1 подав пояснення, в яких посилався на те, що обставини процедури ліквідації банку з 22 липня 2022 року не можуть впливати на правовідносини, що виникли до цього, адже договір купівлі-продажу укладений 18 червня 2021 року. Договір є чинним, тобто обов`язковий для виконання сторонами. Факт повної оплати машиномісця відповідач визнав, однак не визнає права власності позивача та ухиляється від його оформлення.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Визнано ОСОБА_1 власником машиномісця № НОМЕР_1 в підвалі житлового будинку літ А-"24", загальною площею 15,3 кв м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з Акціонерного товариства «Мегабанк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 000,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що машиномісце фактично передано позивачу у володіння та знаходиться у нього в користуванні, позивачем сплачено повну вартість машиномісця у сумі 200 000,00 грн, а затримка у здійсненні останнього платежу викликана обставинами непереборної сили бойовими діями у м. Харкові, тому права ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на спірне майно.

На вказане судове рішення 21 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» АТ «Мегабанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк» до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що позивачем як покупцем порушені умови договору купівлі-продажу, а саме несвоєчасно внесено оплату за договором: останній платіж зроблено 05 січня 2024 року замість 31 червня 2022 року. Банком не підписана заява на підтвердження повної сплати покупцем ціни за машиномісце, яка передбачена умовами договору купівлі-продажу. З 22 липня 2022 року в АТ «Мегабанк» запроваджено процедуру ліквідації (припинення), спірне машиномісце внесено до ліквідаційної маси, тому може бути відчужене лише на аукціоні.

29 листопада 2024 року адвокат Черкасов І.Р. в інтересах ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Відзив мотивовано тим, що обставини розпочатої процедури ліквідації банку з 22 липня 2022 року не можуть мати зворотної сили та впливати на правовідносини, що виникли до цього моменту, зокрема, щодо договору від 18 червня 2021 року. Договір купівлі-продажу машиномісця не визнаний недійсним, не був розірваний, тому є обов`язковим для його виконання сторонами. Відповідач визнає, що станом на 05 січня 2024 року покупцем було здійснено оплату на виконання умов укладеного договору чотирма платежами у загальній сумі 200 000,00 грн, що є повною сплатою за умовами договору. Однак відповідач продовжує ухилятись від оформлення права власності за ним, обґрунтовуючи це посиланням на невчинення ним самим передбачених договором дій (не підписання заяви). Затримка у здійсненні залишку платежів покупцем була викликана обставинами непереборної сили - бойовими діями, а в подальшому зупиненням роботи банку. Він неодноразово звертався до банку, однак йому повідомлялось про тимчасову неможливість закінчення всіх дій щодо виконання умов договору, в тому числі щодо прийняття платежів. На його письмову заяву щодо надання реквізитів для оплати банк відповіді також не надав, тому він здійснив оплату на реквізити, вказані на сайті. Враховуючи умови договору та виконання їх у повному обсязі позивачем, він набув право власності на спірне нерухоме майно.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача АТ «Мегабанк» адвоката Берендю О. О., який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача адвоката Лащенко О.М.,який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу АТ «Мегабанк» слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 червня 2021 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу машиномісця, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. та зареєстрований в реєстрі за номером 1196, предметом якого є машиномісце № НОМЕР_1 в підвалі житлового будинку літ. А-"24", загальною площею 15,3 кв м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-23).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що продаж машиномісця за домовленістю сторін вчиняється за 200 000,00 грн без ПДВ згідно статті 197.12 Податкового кодексу України, які покупець зобов`язаний сплатити продавцю до 31 червня 2022 року шляхом перерахування або внесення грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Згідно пункту 2.3. за домовленістю сторін підставою виникнення права власності у покупця є повна сплата покупцем ціни за машиномісце, що зазначене у п. 2.1 цього договору, що підтверджується підписанням продавцем заяви про повний розрахунок з ним. Право власності виникає у покупця з моменту реєстрації.

Пунктом 4.5. договору передбачено, що з моменту підписання цього договору покупець зобов`язується нести відповідальність по утриманню машиномісця, а також відповідати за належний стан машиномісця. Ризик випадкової загибелі або пошкодження машиномісця несе покупець з моменту підписання цього договору.

Відповідно до пункту 4.9 договору підписавши цей договір покупець зобов`язується приймати участь у заходах щодо урегулювання питання житлово-комунальних послуг у будинку, в якому розміщене машиномісце.

У матеріалах справи відсутній перший аркуш договору від 18 червня 2021 року, проте сторонами не заперечується факт його укладення та вказаних умовах.

Також 18 червня 2021 року між ОСОБА_1 та ПП «МІБ-Сервіс» укладено договір № А-24/ІО67Б-59-2021 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір ОСОБА_1 уклав як власник машиномісця за вказаною адресою (а.с. 26-29, 35).

На виконання умов укладеного договору купівлі-продажу покупцем на користь продавця за період з 18 червня 2021 року до 06 грудня 2021 року було сплачено грошові кошти у загальному розмірі 125 920,00 грн трьома платежами, а саме: 18 червня 2021 року у сумі 60 000,00 грн; 03 вересня 2021 року у сумі 43 000,00 грн; 06 грудня 2021 року у сумі 22 920,00 грн.

Вказані обставини сторони також визнають.

03 лютого 2022 року Правління Національного банку України, керуючись статтею 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ухвалило рішення, яким АТ "Мегабанк" віднесено до категорії проблемних. Вказана інформація міститься на сайті Національного банку України у відкритому доступі.

24 лютого 2022 року дотепер в України діє воєнний стан, підставою якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (з наступними змінами).

Рішенням Правління Національного банку України від 02 червня 2022 року віднесено АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних (а.с. 51-61).

Рішенням Правління Національного банку України від 21 липня 2022 року було відкликано банківську ліцензію та оголошено ліквідацію АТ «Мегабанк» (а.с. 64-65).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 липня 2022 № 506 розпочато процедуру ліквідації Банку строком на три роки з 22 липня 2022 року по 21 липня 2025 року включно, повноваження ліквідатора Банку делеговано уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Білій І.В. (а.с. 62-63).

22 листопада 2023 року ОСОБА_1 направив поштою уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк» листа з проханням підтвердити залишок платежів за договором, повідомити реквізити рахунку для сплати залишку платежів за договором та про спосіб, час та місце здійснення оформлення права власності на машиномісце за ним, як за законним покупцем та здійснення державної реєстрації права власності за ним. Вказаний лист отримано 24 листопада 2023 року (а.с. 24-25, 31-32).

У відповідь на вказану заяву уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк» 13 березня 2024 року повідомила ОСОБА_1 листом від 13 грудня 2023 року № 13437, що у зв`язку з невиконанням ним умов пункту 2.1. договору купівлі-продажу підстави для виникнення права власності на машиномісце у нього відсутні, воно належить на праві власності банку, частково сплачені ним за договором купівлі-продажу грошові кошти в сумі 125 980,00 грн обліковуються на рахунку кредиторської заборгованості в АТ «Мегабанк». З 22 липня 2022 року в банку запроваджено процедуру ліквідації. До ліквідаційної маси включено і нерухоме майно машиномісце № НОМЕР_1 в підвалі житлового будинку літ. «А-24», загальною площею 15,3 кв м, за адресою: АДРЕСА_1 . У банку відсутні правові підстави для відчуження нерухомого майна, а саме машиномісця, оскільки з метою дотримання справедливості та прозорості усі аукціони з продажу активів банків, що ліквідуються, відбуваються винятково у системі «ProZorro.Продажі» в порядку та на умовах, визначених Фондом гарантування вкладів фізичних осіб згідно вимог чинного законодавства, та як наслідок у банку відсутні правові підстави для здійснення державної реєстрації права власності на вказане машиномісце за третіми особами без дотримання вище зазначених процедур. Роз`яснено порядок пред`явлення вимог кредитора (а.с. 48-50).

Після чого ОСОБА_1 05 січня 2024 року сплатив на реквізити АТ Мегабанк, вказані на його сайті, залишок платежів згідно договору від 18 червня 2021 року у розмірі 74 080,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 (а.с. 33, 34).

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Статтею 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних справ та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Відповідно до положень статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною 1 статті 668 ЦК України унормовано, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 691-693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 695ЦК України встановлено, що договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів.

Відповідно до статті 697 ЦК Українидоговором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

Згідно ч. 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.4 статті 334 ЦК України).

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування у особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, а також у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 925/1121/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 916/675/15, від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18.

Із змісту договору купівлі-продажу від 18 червня 2021 року вбачається, що сторони погодили всі істотні умови договору, а саме: ціну, предмет, строк здійснення розрахунків. Договір нотаріально посвідчений. Машиномісце фактично передано позивачу у користування, ним укладено договір щодо оплати послуг з утримання будинку, в якому розміщено машиномісце, тобто він несе тягар утримання майна. Також ОСОБА_1 повністю оплатив вартість машиномісця в розмірі 200 000,00 грн, що банком не заперечується. Крім того, на виконання умов ч.1 ст. 668 ЦК України та в силу приписів п. 4.5 договору з моменту підписання договору до покупця перейшов ризик випадкової загибелі або пошкодження майна.

Таким чином, договір купівлі-продажу фактично виконано, однак право власності на машиномісце, що є його предметом, за ОСОБА_1 зареєстровано не було.

З огляду на викладене, враховуючи умови договору купівлі-продажу від 18 червня 2021 року та виконання їх у повному обсязі, судова колегія вважає висновок суду про те, що ОСОБА_1 набув право власності на спірне нерухоме майно, законним та обґрунтованим. Визнання за позивачем права власності на машиномісце буде підставою для його реєстрації у встановленому законом порядку.

Доводи АТ «Мегабанк» щодо того, що останній платіж за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 всупереч умовам договору здійснено не до 31 червня 2022 року, а лише 05 січня 2024 року, не свідчать про те, що до покупця не перейшло право власності на спірне машиномісце, адже затримка платежу зумовлена обставинами, які не залежали від волі позивача, а саме початком повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року, запровадженням воєнного стану та бойовими діями на території м. Харкова у спірний період, що є загальновідомими обставинами. У листопаді 2023 року ОСОБА_1 добросовісно звертався до банку із заявою щодо надання йому реквізитів для оплати залишку вартості машиномісця, однак відповідь йому було надано лише після вчинення ним платежу та вже після звернення ним до суду з цим позовом.

До того ж, відповідно до вимог ч. 3 статті 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами, тобто для банку передбачені відповідні способи захисту, якщо він вважає свої права порушеними простроченням платежу, тоді як право на повернення товару у даному разі законом не передбачено.

Не підписання банком заяви про повний розрахунок, передбаченої пунктом 2.3 договору від 18 червня 2021 року, також не є перешкодою для визнання права власності на предмет договору за покупцем, враховуючи, що продавець визнає факт повного розрахунку за договором.

Посилання АТ «Мегабанк» на запровадження процедури ліквідації та можливість продажу його майна лише через аукціон колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що процедуру ліквідації розпочато лише у липні 2022 року, тобто значно пізніше укладення договору купівлі-продажу від 18 червня 2021 року, тому підстав для застосування до спірних правовідносин норм спеціального законодавства, яке регулює особливості відчуження майна банку, що ліквідується, не вбачається.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи, що апеляційну скаргу АТ «Мегабанк» залишено без задоволення, підстави для перерозподілу судового збору судом апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 березня 2025 року

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова