Справа № 367/4448/23
Провадження №2/367/879/2025
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Одарюка М.П.

за участі секретаря судового засідання Бобриш М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ірпені цивільну справу № 367/4448/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення права від спадкування,

у с т а н о в и в:

В червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення права від спадкування.

Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій просив суд повернутися до стадії підготовчого судового засідання та передати справу за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки спадкове майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до підсудності Шевченківського районного суду м. Києва, судове засідання провести без сторони позивача.

Відповідач та третя особа були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи та заяву представника позивача, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 197 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно із ч. 2 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Главою 3 Розділу ІІІ Цивільно процесуального кодексу України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Разом з тим, суд враховує практику Верховного Суду, в постанові якого від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21 зазначено, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, а також з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності вирішення спору, з метою дотримання всіх процесуальних прав учасників процесу, суд вважає доцільним повернутися до стадії підготовчого провадження, призначивши у справі підготовче засідання для вирішення питання щодо заяви про передачу справи за підсудністю.

Стосовно заяви представника позивача про передачу справи за підсудність суд зазначає наступне.

Статтею 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такий висновок викладено в пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_4 на праві власності належала квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки спір виник з приводу усунення спадкоємця від набуття права власності на нерухоме майно (його частки) у порядку спадкування, яке територіально розташоване у Печерському районі м. Києва, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спір слід розглядати за правилами загальної підсудності, тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а не за місцем знаходження нерухомого майна.

Визначення підсудності у цій справі за частиною першою статті 27 ЦПК України - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування фізичної особи, застосовуються правила загальної підсудності лише у разі подання позову про усунення від спадкування, якщо до складу спадщини не входить нерухоме майно. Позовна заява та матеріали справи свідчать, що спадкодавцю на праві власності належала квартира, територіально розташована у Шевченківському районі м. Києва.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 489/2055/19.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про необхідність направлення матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення права від спадкування до Шевченківського районного суду м. Києва за територіальною підсудністю.

Керуючись ст. 31, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання представника позивача - задовольнити.

Повернутися до стадії підготовчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення права від спадкування.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення права від спадкування - передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва (вулиця Дегтярівська, 31А, Київ, 03057).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.П. Одарюк