Провадження №: 2/755/510/25
У Х В А Л А

"18" березня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Онопрійчук Д.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за борговими розписками, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва, на стадії підготовчого провадження, перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за борговими розписками.

18.03.2025 у підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи № 758/1666/25, обґрунтовуючи тим, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину у формі боргових розписок. Вирішення вказаної справи напряму впливає на дану справу, оскільки, якщо буде визнано недійсним правочин у формі боргових розписок, то буде відсутній предмет спору у даній справі.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні у задоволенні клопотання представника відповідача просила відмовити, посилаючись на те, що доцільно відкласти розгляд даної справи, а не зупиняти, оскільки це призведе до затягування розгляду справи.

Суд, вислухавши доводи заявленого клопотання, думку представника позивача, дослідивши матеріали справи доходить наступного.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За нормою частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 758/1666/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину у формі боргових розписок, стягнення заборгованості за якими є предметом спору у даній справі №755/17646/23.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 4 та ч.5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

Єдиною підставою для зупинення провадження у справі до вирішення іншої судової справи є неможливість її розгляду без встановлення певних обставин в іншому провадженні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 33 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування судом норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України (в редакції закону, що діяв до 15.12.2017) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому необхідно врахувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи перебування у провадженні Подільського районного суду м. Києва цивільної справи №758/1666/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину у формі боргових розписок, суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій цивільній справі № 755/17646/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за борговими розписками, до вирішення цивільної справи №758/1666/25 та набрання законної сили судовим рішенням у вказаній справі, оскільки розгляд цієї цивільної справи об`єктивно неможливий до розгляду цивільної справи № №758/1666/25, оскільки під час розгляду вказаної цивільної справи можуть бути встановлені факти, від яких залежить вирішення поданого ОСОБА_3 позову.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 253 Цивільного процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 253, 260, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження - задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за борговими розписками - до розгляду цивільної справи №758/1666/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину у формі боргових розписок та набранням законної сили рішенням у вказаній справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: