Справа № 502/2483/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадкове майно.

В обгрунтовання поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я своє доньки - позивача ОСОБА_1 , відповідно до якого все своє майно, на що вона матиме право при житті, заповідала їй.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, на що він матиме право при житті, заповідав своїй дончці - позивачу ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта, складеного КП КМР «БТІ» від 08.08.2024 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 84,2 кв. метра, житлова площа 38,5 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, № 1-5; І - надвірні споруди.

Позивач відповідно до ст.. 1233 ЦК України є спадкоємцем за заповітом до майна померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та прийняла спадщину відповідно до положень ст.. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом зі спадкодавцями за однією адресою на день їх смерті.

Однак, під час звернення до нотаріуса за оформленням спадщини, позивачу було роз`яснено про неможливість оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку у звя`зку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивач не має можливості.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 84,2 кв. метра, житлова площа 38,5 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, № 1-5; І - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, згідно вимог чинного законодавства.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 18.09.1963 року Кілійським міськбюро ЗАГС Одеської області встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що було складено відповідний актовий запис № 250 від 18.09.1963 року. Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , /а.с.6/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 28.12.1991 року Кілійським Райвідділом ЗАГС Одеської області встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 28.12.1991 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 233 від 28.12.1991 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_6 », /а.с.7/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , зареєстрованого 29.05.2003 року та виданого повторно 30.08.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 183 від 29.05.2003 року, /а. с.8/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 06.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 211 від 06.07.2007 року, /а. с.10/.

Відповідно до заповіту від 03.03.2005 року посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №490 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на момент смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1 , /а. с. 11/.

Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 19/01-16 від 06.01.2025 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа до майна померлої не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79615528 від 30.12.2024 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79615557 від 30.12.2024 року заповіт за номером в Спадковому реєстрі 8740528, номером в реєстрі нотаріальних дій 490, датою посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_8 , заповідачем якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - чинний, /а.с.35-36/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 10.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 409 від 10.06.2015 року, /а. с.9/.

Відповідно до заповіту від 22.02.2005 року посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №351 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на випадок своєї смерті зробив наступне заповідальне розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на момент смерті і на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_1 , /а. с. 12/.

Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 19/01-16 від 06.01.2025 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа до майна померлого не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79615479 від 30.12.2024 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79615491 від 30.12.2024 року заповіт за номером в Спадковому реєстрі 8735972, номером в реєстрі нотаріальних дій 351, датою посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_10 , заповідачем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - чинний, /а.с.38-39/.

Відповідно до технічного паспорта, складеного 08.08.2024 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 84,2 кв. метра, житлова площа 38,5 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, № 1-5; І - надвірні споруди, /а.с.19-25/.

Згідно довідки №716 від 23.08.2024 року виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано, /а.с. 22/.

Згідно плану забудови земельної ділянки індивідуального забудовника на підставі рішення Кілійського міського виконкому №68 від 20.09.1994 року встановлено, що забудовниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно Витягу з рішення №246 від 01.09.1997 року складеного Виконавчим комітетом Кілійської міської Ради народних депутатів вбачається, що ОСОБА_8 передано у власність земельну ділянку, згідно поданої заяви та матеріалів БТІ по АДРЕСА_1 загальною площею 743 кв.м.

Згідно копії будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що за зазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , /а.с.15-18//.

Відповідно до рішення від 25.11.2022 року №1502/VIII/27 Кілійської міської ради «Про перейменування вулиці Кутузова в місті Кілія Ізмаїльського району Одеської області на вулицю Франка Івана» вбачається, що міська рада вирішила перейменувати АДРЕСА_1 без зміни поштових номерів, /а.с.23-24/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про належність житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батьків відповідно до положень ст.. 1268 ЦК України, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину, у вигляді житлового будинку, у нотаріуса, через відсутність правовстановлюючих документів, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1233, 1268 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 84,2 кв. метра, житлова площа 38,5 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, № 1-5; І - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан