Справа № 487/8923/24
Провадження № 2/487/605/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючої судді Скоринчук К.М., за участю секретаря судового засідання Карбівничої А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаїв Миколаївської області, надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Згідно позову: 29.01.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-300-0, відповідно до умов якої, позивачем були надані відповідачу кредитні кошти в сумі 30 000 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29.12.2023 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23. Згідно п.2.1. цього договору Клієнт відступив Фактору, а Фактор прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», серед інших, перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за угодою № С-300-0 від 29.01.2019. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 16.11.2023 становить: заборгованість за основним боргом в сумі 29 954,14 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 56441,54 грн, що разом становить 86 395,68 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги - 16.11.2023. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Крім цього, поточний кредитор має право нарахувати і вимагати сплати індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору, тобто з 30.07.2019. Таким чином, додатково ОСОБА_1 має також сплатити: інфляційні втрати 17 339,17 грн та три проценти річних 6 674,96 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вказаний розмір заборгованості, судові витрати понесені по справі у розмірі 2 422,40 грн., витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5 200, 00 грн.

Ухвалою суду від 14.10.2024 відкрито спрощене провадження по справі з викликом (повідомленням) сторін.

Станом на день розгляду справи прізвище головуючої судді змінено.

20 грудня 2024 року постановлено ухвалу, якою визнано явку позивача обов`язковою.

17 березня 2025 року представник позивача адвокат Маслюженко М.П., який діє на підставі ордера серія АЕ №1310920 від 19.08.2024, подав заяву у якій зазначив, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та АБ «АЛЬЯНС ДЛС» в рамках правовідносин за договором про надання правничої допомоги дійшли згоди, що у справах зі стягнення кредитної заборгованості з боржників особиста участь адвоката у судових засіданнях не передбачається. В той же час, як позивач, так і його представник готові надати всі необхідні пояснення та /або документи, необхідні для правильного розгляду справи.

Відповідач та його представник - адвокат Сіхарулідзе Д.Г., який діє на підставі ордера серія ВЕ №1134102 від 15.10.2024 та договору б/н від 15.10.2024, подаючи неодноразово клопотання про відкладення розгляду справи, у призначені судові засідання не з`явилися. Доказів у підтвердження поважності причин неявки суду не надали, правом на подання відзиву не скористалися.

Статтею 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі , зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням заначеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Ураховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 29.01.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду №С-300-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Що підтверджується вказаною угодою за особистим підписом ОСОБА_1 , яка подана через систему ЕС.

Відповідно до умов укладеної угоди, відповідач приєднався до публічної пропозиції банку про укладення договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці банку за адресою www.ideabank.ua.

Згідно п.1 Угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня, операції з яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку MasterCard. Пунктом 2 угоди визначено що банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 30 000 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних; розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами банку та договору; діє індивідуальний порядок внесення суми обов`язкового мінімального платежу, за яким розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яка відповідає числу дня оформлення договору; днем сплати обов`язкового мінімального платежу за попередній розрахунковий період є останній операційний день платіжного періоду.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на 16.11.2023 становить: заборгованість за основним боргом в сумі 29 954,14 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 56 441,54 грн., що разом становить 86 395,68 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідност.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Відповідно до п. 5.1. договору факторингу право вимоги вважається переходить в день підписання сторонами Реєстру боржників та договору. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. Згодом, а саме 29.12.2023 , ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23. Згідно з п. 2.1. цього договору ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступило фактору, а фактор прийняв права вимоги на умовах, визначених Договором. Відповідно до друкованого реєстру боржників до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за Угодою № С-300-0 від 29.01.2019.

Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ст.14 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідност.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати факт укладення договору чи розмір існуючої заборгованості.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення 29.01.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 договору про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-300-0, а також надання відповідачеві кредитних коштів в сумі 30 000 грн та неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитними коштами. Згідно розрахунків позивача, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за договором, за ним станом на 16.11.2023 борг в розмірі 86 395,68 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 29 954,14 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 56 441,54 грн.

Відповідачем розмір боргу не спростовано, своїх розрахунків не надано, відзив та заперечень проти позову не подано.

Водночас позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати 17 339,17 грн. та 3% річних 6 674,96 грн.

Суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Індекс інфляції визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що позов має підстави і його необхідно задовольнити, оскільки судом встановлено прострочення ОСОБА_1 погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, неповернення отриманого кредиту, невиконання взятих на себе за договором зобов`язань, ненадання суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

Щодо понесених судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 5 200,00 грн. У підтвердження витрат позивач посилається на договір №1/04 від 01.04.2024, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 12.08.2024, реєстр боржників від 16.11.2023.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5200,00 грн є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

В порядку ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» суму заборгованості в розмірі 110 409,81 грн, з яких: 29 954,14 грн тіло кредиту, 56 441,54 грн відсотки за користування кредитом, 17 339,17 грн - інфляційні витрати, 6 674,93 грн 3% річних,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» понесені судові витрати: 2422,40 грн судового збору та 5200,00 грн - витрат на правову вимогу.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», , адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68,69.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: К.М. Скоринчук