Справа № 583/6047/24
17 березня 2025 року м.Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Соколової Н.О.,
з участю секретаря судового засідання Верби Н.О.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду №6 в місті Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БРОКЕНЕРГІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,
02.12.2024 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що неповнолітній ОСОБА_2 , 2007 року народження, є абонентом ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» по споживанню послуг з централізованого опалення, послуг з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 , опалювальною площею 34,3 кв. м, рахується особовий рахунок № НОМЕР_1 . Вказана квартира є власністю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка дісталася йому у спадок після смерті батька. Оскільки власник квартири є неповнолітнім та не здатний здійснювати свої права самостійно у повному обсязі та виконувати свої грошові зобов`язання, тому відповідальність за отриману послугу з постачання теплової енергії та нарахування за абонентське обслуговування квартири, несе ОСОБА_1 .
06.12.2024 судом постановлена ухвала про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.
11.02.2025 через те, що відповідачка не отримує позовну заяву з доданими матеріалами, з метою повного та всебічного встановлення обставин справи, суд своєю ухвалою постановив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, не заперечує заочному розгляду справи та винесенню заочного рішення суду, про що надав відповідну заяву.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Процесуальні документи разом із судовою повісткою були направлені поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації відповідача, однак документи отримані відповідачем не були та повернуті до суду.
Беручи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
Суд проаналізував матеріали справи і дійшов такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 18).
Частинами 1-2 статті 32 ЦК передбачено, що фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років має неповна цивільна дієздатність. Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.
Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).
За приписами п. 99.2 ст. 99 Податкового кодексу України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу.
Суд приходить до висновку, що відносини щодо майна неповнолітньої особи визначаються нормами сімейного законодавства. Неповнолітній особі може належати будь-яке майно, яке відповідно до закону є об`єктом права приватної власності фізичних осіб. Тобто, будучи власником неповнолітній ОСОБА_2 не здатен здійснювати свої права самостійно, оскільки має неповну цивільну дієздатність, а тому в даному випадку позивачем правильно зазначено відповідачем мати неповнолітнього власника квартири - ОСОБА_1 .
Відповідно до ч 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
За ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Пунктами 33-35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830, передбачено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; - плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.
Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 №630, що діяли на момент виникнення правовідносин, (далі Правила №630), послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг, у порядку і випадках, визначених законом.
Згідно з ч. 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
Нормою ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Встановлено, що ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» надавало відповідачці, яка є законним представником власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 послуги з централізованого опалення. Розрахунки за спожиті комунальні послуги проводилися відповідно до тарифів встановлених рішеннями виконавчого комітету Охтирської міської ради.
Таким чином, зазначені обставини дають підстави для висновків про те, що між позивачем і відповідачкою, склалися договірні відносини щодо надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого опалення.
Відповідно до положень ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 162 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Згідно з п. 39 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830, споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.
Статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.
Належними та допустимими доказами розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований.
Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Також з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат 3028,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 5, 7, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 272, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БРОКЕНЕРГІЯ» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Позивач: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БРОКЕНЕРГІЯ», , юридична адреса: Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Снайпера, 13.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Наталія СОКОЛОВА