УХВАЛА

14 березня 2025 року

м. Київ

справа № 334/5173/15-ц

провадження № 61-17380ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя

від 10 серпня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», Національного Банку України про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», Національного Банку України про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

06 та 12 листопада 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_1 , які подані ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2023 року

та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 19 листопада 2024 року касаційні скарги ОСОБА_1 , які подані

ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2024 року повернуто заявнику (касаційне провадження № 61-14812ск24).

У грудні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана

ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2024 року

з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно

з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 24 грудня

2024 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику уточнити касаційну скаргу. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання. Поновлено строк на касаційне оскарження. Поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2025 року продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 726/1126/17-ц,

що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

В уточненій редакції касаційної скарги, заявник також посилається на постанову Верховного Суду України від 09 вересня 2015 року у справі № 6-405цс15,

від та рішення Конституційного Суду України від 18 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі № 1-26/2011 у яких, на її думку, викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не були враховані в оскаржуваних судових рішеннях.

Суд касаційної інстанції звертає увагу заявника на те, що посилання у касаційній скарзі виключно на рішення Верховного Суду України/Конституційного Суду України, де викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах (а не постанові Верховного Суду), не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій

та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачений пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», Національного Банку України про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2024 року.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу

№ 334/5173/15-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 квітня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник