УХВАЛА

12 березня 2025 року

м. Київ

справа № 757/52900/23-ц

провадження № 61-2717ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року в справі за позовомОСОБА_1 до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України «Хлібна база № 89», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: акціонерне товариство«Державна акціонерна компанія «Хліб України», Фонд державного майна України, акціонерне товариство«Державна продовольчо-зерновакорпорація України», Міністерство економіки України, Кабінет Міністрів України, про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства«Державна акціонерна компанія «Хліб України» (далі - АТ «ДАК «Хліб України») про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Вовка С. В. від 17 листопада 2023 року відкрито провадження у цій справі (справа № 757/52900/23-ц).

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ДАК «Хліб України», яке в подальшому було замінено на належного відповідача - Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України «Хлібна база № 89» (далі - ДП ДАК «Хліб України «Хлібна база № 89»). Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 50 000, 00 грн.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О. Л. від 22 лютого 2024 року відкрито провадження у цій справі (справа № 757/8094/24-ц). Цією ж ухвалою об`єднано в одне провадження цивільну справу № 757/8094/24-ц за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДАК «Хліб України» про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням, зі справою № 757/52900/23-ц за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДАК «Хліб України» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Присвоєно об`єднаному провадженню спільний єдиний унікальний номер справи № 757/52900/23-ц.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Вовка С. В. від 23 лютого 2024 року прийнято до провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДАК «Хліб України» про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до АТ «ДАК «Хліб України», третя особа: ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база № 89», про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Продовженорозгляд справи за позовними вимогами ОСОБА_1 до ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база № 89», треті особи: АТ «ДАК «Хліб України», Фонд державного майна, АТ «Державна продовольчо-зерновакорпорація України», Міністерство економіки України, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням.

РішеннямПечерського районного суду м. Києва від 13 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

03 березня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу напостанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у вказаній справі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 50 000, 00 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).

У касаційній скарзі заявник зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення (підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Значний суспільний інтерес цієї справи, на думку ОСОБА_1 , полягає в тому, що твердження, неправомірність яких він доводить, стосуються відчуження начебто державного майна, у зв'язку з чим існує обґрунтована зацікавленість суспільства (народу, як носія суверенітету і єдиного джерела влади в Україні) в контексті можливого впливу судового рішення, ухваленого в справі № 757/52900/23-ц, на права, свободи та інтереси суспільства у сфері охорони та захисту об'єктів державної власності.

Виняткове значення цієї справи для заявника, як вважає останній, підтверджується тим, що твердження відповідача, неправомірність яких доводить в ході розгляду справи ОСОБА_1 , повністю не відповідають дійсності, а висловлені відповідачем фактичні звинувачення позивача у начебто вчинених ним протиправних діях з державним майном є обурливими, принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, спричиняють йому моральні страждання та руйнують нормальне існування у суспільстві.

Вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об'єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси широкого кола фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов'язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України, тощо.

Проте заявником не наведено достатніх аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи і вказували б на те, що предмет споруу цій справі стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства.

Стосовно посилання на виняткове значення для заявника цієї справи, то слід зазначити, щооцінка судом «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Аналіз наведених у скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що вказана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки незгода з оскаржуваним судовим рішенням не свідчить про винятковість справи для заявника, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для останнього внаслідок прийняття такого судового рішення.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких суд міг би визнати оскаржуване судове рішення таким, що підлягає касаційному оскарженню, у касаційній скарзі не зазначено та не обґрунтовано.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України «Хлібна база № 89», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: акціонерне товариство«Державна акціонерна компанія «Хліб України», Фонд державного майна України, акціонерне товариство«Державна продовольчо-зерновакорпорація України», Міністерство економіки України, Кабінет Міністрів України, про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко