печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-3437/25
19 лютого 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Ільєвої Т.Г.,
при секретарі - Хлуд А.Ю.
У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, зобов`язання привести приміщення загального користування до попереднього стану.
Так, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що ОСОБА_1 , є власницею квартири АДРЕСА_1 , яку з 16 на 17 березня 2024 року було затоплено відповідачем - ОСОБА_3 , яка є власницею квартири АДРЕСА_2 .
Відтак, у зв`язку з залиттям квартири позивача, останній було завдано матеріальну та моральну шкоду, яку не було відшкодовано відповідачем, що зумовило позивача звернутись до суду.
Таким чином, позивач просить суд:
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 115 441, 20 грн. та відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн.;
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення будівельно - технічної експертизи в сумі 24 000, 00 грн.;
- витрати за проведення обстеження технічного стану приміщення квартири зі складанням Акту в сумі 511,00 грн.
- зобов`язати ОСОБА_3 привести у попередній стан приміщення коридору загального користування шляхом проведення власними силами і за власний рахунок будівельно - ремонтних робіт по його відновленню, а саме: у загальному коридорі - на стіні, яка межує з квартирою № 3 , усунути пляму від залиття площею 1 м.кв.
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2 810,72 грн., та витрати на професійну правничу допомогу , у передбаченому ст. 137 ЦПК України.
24.08.2024 ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
13.09.2024 представником Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» були подані пояснення по справі, в яких зазначено, що, згідно акту, причину залиття на момент проведення обстеження встановити неможливо, прокапування та протікання не спостерігалися. Внутрішньобудинкові інженерні мережі водопостачання та централізованого опалення знаходяться в робочому стані, витоків та пошкоджень не виявлено.
Таким чином, про наявність та відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин.
21.11.2024 ухвалою суду було витребувано докази у Центру надання адміністративних послуг Печерської районної в місті Києві державної адміністрації відомості про осіб, які проживають в квартирі АДРЕСА_2 із зазначенням власників квартири й інших осіб, які зареєстровані і проживають в цій квартирі, із наданням підтверджуючих документів.
19.02.2025 ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та перейдено до розгляду справи по суті.
Представник позивача в судове засідання подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, вимоги підтримала. Щодо заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому, в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
Окрім цього, до суду від відповідача не було подано жодних документів на спростування доводів позивача.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.
Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 01 липня 1993 року (запис в реєстровій книзі за № 6188 від 14 липня 1993 року) і Договором дарування 1/2 частини квартири від 19 грудня 2003 року, посвідченим державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. (зареєстрованого в реєстрі за № 9-9011).
Відповідач ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_2 , що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.04.2024 року.
Вказана квартира розташована поверхом вище і відповідач фактично проживає у вказаній квартирі із своєю сім`єю.
Так, в ніч з 16 на 17 березня 2024 року квартиру позивача було затоплено відповідачем.
Позивач вказує, що при цьому затоплення квартири відбувається з вини відповідача вже неодноразово, і продовжується з певною періодичністю протягом вже багатьох років.
28 березня 2024 року позивач звернулась до начальника Житлово - експлуатаційної дільниці «Хрещатик» Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» із заявою з повідомленням про факт залиття квартири, а також про створення комісії, яка встановить причини затоплення та складе офіційний акт з детальним описом інциденту, що стався.
08 квітня 2024 року комісією у складі уповноважених представників обслуговуючої житлової організації був складений Акт № 109 про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) затвердженої форми за зразком, визначеним у додатку 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (далі за текстом - «Правил») відповідно до вимог Правил, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76.
Так, вказаним актом було зафіксовано, що у загальному коридорі на стіні, яка межує з квартирою № 3 , спостерігаються плями від залиття = 1 м.кв.
У коридорі площею = 7 м. кв., на стелі та стінах, які пофарбовані водоемульсійною фарбою, спостерігаються пляма від залиття = 3 м.кв. У кухні площею = 8 м. кв., на стелі та стінах, які пофарбовані водоемульсійною фарбою, спостерігається пляма від залиття = 1 м. кв.
У туалетній кімнаті площею = 2 м. кв., на стелі та на стінах, які пофарбовані водоемульсійною фарбою, спостерігається пляма від залиття = 1 м. кв.
У житловій кімнаті площею = 18 м. кв., на стелі, яка пофарбована водоемульсійною фарбою, та на стіні, яка обклеєна шпалерами, спостерігається пляма від залиття = 2 м. кв.
У житловій кімнаті площею = 18 м. кв., на стелі, яка пофарбована водоемульсійною фарбою, спостерігається залиття = 4 м.
У ванній кімнаті площею = 4 м. кв., на стелі, яка пофарбована водоемульсійною фарбою, спостерігається тріщина довжиною = 2 м.
Таким чином, позивач стверджує, що даним актом підтверджується факт залиття усіх приміщень її квартири.
Також, у акті було зазначено, що причину залиття на момент проведення обстеження встановити не має можливості, прокапування та протікання не спостерігаються. Внутрішньобудинкові інженерні мережі водопостачання та централізованого опалення знаходяться в робочому стані, витоків та пошкоджень не виявлено.
Позивач вказує, що витрати за проведення обстеження технічного стану приміщення квартири АДРЕСА_1 зі складанням акту становлять 511,00 грн., які остання оплатила КП «Керуючій компанії з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».
Так, для визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, позивач звернулась до експертної установи - ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» із заявою про проведення будівельно - технічної експертизи для визначення розміру вартості відновлювальних робіт та розміру матеріальної шкоди.
Відтак, на вирішення будівельно - технічної експертизи були поставлені наступні питання:
- Які пошкодження примішень квартири АДРЕСА_1 та коридору загального користування виникли внаслідок залиття, що трапилось 16.03.2024, відповідно акту № 109 від 08.04.2024?
- Яка вартість ремонтно - будівельних робіт з урахуванням використаних матеріалів для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , що трапилось 16.03.2024, відповідно акту № 109 від 08.04.2024?
- Який розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , що трапилось 16.03.2024, відповідно акту № 109 від 08.04.2024?
26 травня 2024 року експертом ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» було проведене візуально - інструментальне обстеження опоряджувальних покриттів приміщень квартири АДРЕСА_1 та коридору загального користування в присутності позивача - ОСОБА_1
Так, експертом у вказаному висновку зазначено, що за результатами проведеного натурного обстеження приміщень квартири судовим експертом та інформацію в акті про залиття було визначено вартість усунення пошкоджень опоряджувальних покриттів конструктивних елементів квартири АДРЕСА_1 , які виникли внаслідок залиття.
Відповідно до проведеного розрахунку, вартість ремонтно - будівельних робіт з урахуванням використаних матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженого оздоблення та покриття конструктивних елементів квартири АДРЕСА_1 внаслідок її залиття, на час складання Висновку становить: 118 106, 40 грн., у т.ч. ПДВ.
Розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , з урахуванням фізичного зносу опоряджувальних покриттів, на час складання висновку, становить: 115 441, 20 грн., у т .ч. - ПДВ.
Окрім цього, позивачем були понесенні додаткові витрати на проведення будівельно - технічної експертизи становлять 24 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 6 від 21.05.2024р., виданою АТ «Укрсиббанк».
Також, у дослідницькій частині висновку та в Акті наведені перелік та зображення пошкоджень внаслідок залиття не тільки квартири АДРЕСА_1 , але й коридору загального користування.
Так, на сторінці 6 Висновку вказані наявні пошкодження коридору загального користування: лінолеум підлоги - пошкодження мають експлуатаційний характер; водоемульсійний шар стелі - плями, патьоки; фарбувальний шар стін - плями, здуття фарби, тріщини.
В Акті, складеному уповноваженою комісією, також зазначено, що у загальному коридорі - на стіні, яка межує з квартирою № 3 , спостерігається пляма від залиття = 1 м.кв.
У Висновку експертом був проведений розрахунок вартості ремонтно - будівельних робіт з урахуванням використаних матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженого оздоблення та покриття конструктивних елементів лише моєї квартири АДРЕСА_1 , як об`єкту права власності.
Вартість ремонтно - будівельних робіт з урахуванням використаних матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженого після залиття коридору загального користування, і вартість майнової шкоди, у зв`язку з цим експертом не розраховувалась. Однак, позивач вказує, їй потрібно робити ремонт в цьому коридорі, у зв`язку з чим нести додаткові витрати.
Відтак, позивач вказує, що хоче покласти на відповідача, з вини якої сталося залиття у тому числі - коридору загального користування, пошкоджена частина якого прилягає до позивача квартири, обов`язок з проведення ремонтно-будівельних робіт в цьому коридорі.
Позивач вказує, що внаслідок протиправних дій або бездіяльності відповідача виникли вище вказані пошкодження приміщення коридору загального користування, а тому остання повинна відновити стан цього приміщення, який існував до його залиття, шляхом проведення власними силами та за свій рахунок ремонту коридору загального користування.
Також позивач вказує, що неправомірними діями відповідача було завдано моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях та стані постійного стресу, в порушенні нормальних (звичних) умов проживання, необхідності докладання додаткових зусиль для нормалізації звичного порядку життя.
Протягом багатьох років позивач зазнавала душевних і моральних страждань внаслідок залиття її квартири відповідачкою, які зокрема, були пов`язані з перенесенням протягом тривалого часу незручностей проживання у пошкодженій квартирі, потребою у додаткових зусиллях для організації звичайного порядку життя, переживаннями щодо впливу на фізичний стан мого здоров`я і здоров`я членів моєї сім`ї вимушеного проживання у сирій квартирі, з грибком на стінах, наслідком чого може бути виникнення алергічних та інфекційних захворювань, а також іншого негативного впливу на стан здоров`я позивача і здоров`я членів сім`ї.
Таким чином, позивач оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.
З врахуванням зазначених обставин, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, тощо.
Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізично або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.
Згідно п.п. 6.18 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року (далі - Правил), власники житлових будинків та квартир зобов`язані здійснювати своєчасне проведення їх ремонту, забезпечувати технічне обслуговування конструктивних елементів і технічного обладнання, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами.
Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників
Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло - та/або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги, правовідносини між якими, що виникають у процесі її створення, надання та споживання, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди
Презумпцію вини у залитті квартири, належної позивачу, відповідач в ході розгляду справи не спростувала.
Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що залиття квартири позивача, відбулося з вини власника квартири №8 , а іншого у спростування доводів позивача не було надано суду.
З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку про задоволення вимог щодо про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 115 441, 20 грн. ,на користь позивача з відповідача.
Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення), а нежитлове приміщення це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.
Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.11.2011 у справі № 1-22/2011 власники квартир або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення,є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-XIII від 29.11.2001 допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 915/1096/18, від 18.07.2018 у справі № 916/2069/17, від 22.11.2018 у справі№ 904/1040/18, від 15.05.2019 у справі № 906/1169/17, від 06.08.2019 у справі№ 914/843/17, допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень (постанова Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 904/5047/18).
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як було встановлено судом, позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_3 привести у попередній стан приміщення коридору загального користування шляхом проведення власними силами і за власний рахунок будівельно - ремонтних робіт по його відновленню, а саме: у загальному коридорі - на стіні, яка межує з квартирою № 3 , усунути пляму від залиття площею 1 м.кв.
Отже, дане приміщення належить до приміщень загального користування та є допоміжним приміщенням, призначеним для побутового обслуговування житлового будинку, і відноситься до спільної сумісної власності співвласників цього будинку. Співвласники багатоквартирного будинку мають право користування допоміжними приміщеннями, яке здійснюють спільно.
Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Відтак, оскільки суд прийшов до висновку про те, що саме з вини відповідача було завдано шкоду позивачу, то і доцільним буде зобов`язати відповідача привести у попередній стан приміщення коридору загального користування шляхом проведення власними силами і за власний рахунок будівельно - ремонтних робіт по його відновленню, а саме: у загальному коридорі - на стіні, яка межує з квартирою № 3 , усунути пляму від залиття площею 1 м.кв.
Окрім цього, завдання шкоди приміщенню загального користування підтверджується тим, що у дослідницькій частині висновку та в акті наведені перелік та зображення пошкоджень внаслідок залиття не тільки квартири АДРЕСА_1 , але й коридору загального користування.
Так, на сторінці 6 Висновку вказані наявні пошкодження коридору загального користування: лінолеум підлоги - пошкодження мають експлуатаційний характер; водоемульсійний шар стелі - плями, патьоки; фарбувальний шар стін - плями, здуття фарби, тріщини.
Так, в акті, складеному уповноваженою комісією , також зазначено, що у загальному коридорі - на стіні, яка межує з квартирою № 3 , спостерігається пляма від залиття = 1 м.кв.
Таким чином, суд прийшов до висновку про зобов`язання ОСОБА_3 привести у попередній стан приміщення коридору загального користування шляхом проведення власними силами і за власний рахунок будівельно - ремонтних робіт по його відновленню, а саме: у загальному коридорі - на стіні, яка межує з квартирою № 3 , усунути пляму від залиття площею 1 м.кв.
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до положень ч.1, п.3 ч.ч.2-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Вирішуючи питання щодо моральної шкоди, судом враховується тривалість порушення прав позивача; час та зусилля, що потрібні останній для відновлення попереднього стану; глибину її душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна; порушення нормального ритму життя; тяжкість вимушених змін (неможливість використовувати належним чином своє майно), а також вимоги розумності та справедливості.
Суд вважає, що позивачем доведено завдання їй моральної шкоди внаслідок залиття її квартири, оскільки залиття квартири викликало у позивача моральні страждання, які виразилися у постійних переживаннях щодо необхідності відновлення нормального стану квартири та не можливості нормального проживання у квартирі.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, керуючись вимогами справедливості, розумності, враховуючи ступінь вини відповідача, яку остання не спростувала, суд визначає розмір моральної шкоди, завданої відповідачем позивачу внаслідок залиття квартири у розмірі 10 000, 00 грн., що, на думку суду, є співмірним, а тому вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2ст. 75 ЦПК України).
Частиною 2статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. І саме абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76, визначає таким доказом у разі залиття, аварії квартир саме акт, форма якого визначена в Додатку 4 до відповідних Правил.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Однак варто вказати, що конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.
У правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, відповідно до якої не позивач доводить наявність вини відповідача у заподіянні йому шкоди, а відповідач доводить відсутність своєї вини.
Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наведених вище підстав.
Окрім цього, позивач просить стягнути судовий збір та витрати на оцінку матеріального збитку, витрати на правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати на професійну правничу допомогу.
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають витрати стягненню з 24 000,00 грн. за проведення будівельно-технічної експертизи та 511,00 грн. витрати за проведення технічного стану приміщення зі складанням акту.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК Украхни, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 810,72 грн.
Щодо витрат на правовому допомогу, то під час ухвалення рішення стороною позивача не було надано доказів понесених витрат.
Керуючись статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України,ст. ст. 22, 23, 319, 383, 386,391, 1166 ЦК України, Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, зобов`язання привести приміщення загального користування до попереднього стану, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНКОППП невідомий) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в місті Києві 13.06.2002р., РНОКПП: відсутній (довідка за ф. 133 № 2655304) матеріальну шкодув розмірі 115 441 (сто п`ятнадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНКОППП невідомий) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в місті Києві 13.06.2002р., РНОКПП: відсутній (довідка за ф. 133 № 2655304) моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНКОППП невідомий) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в місті Києві 13.06.2002р., РНОКПП: відсутній (довідка за ф. 133 № 2655304) витрати за проведення будівельно - технічної експертизи в сумі 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНКОППП невідомий) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в місті Києві 13.06.2002р., РНОКПП: відсутній (довідка за ф. 133 № 2655304) витрати за проведення обстеження технічного стану приміщення квартири в сумі 511,00 грн. (п`ятсот одинадцять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНКОППП невідомий) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в місті Києві 13.06.2002р., РНОКПП: відсутній (довідка за ф. 133 № 2655304) судовий збір 2 810 (дві тисячі вісімсот десять) грн. 72 коп.
В іншій частині вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 28.02.2025.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА