УХВАЛА

13 березня 2025 року

м. Київ

справа № 712/6773/21

провадження № 61-2427ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Прядкою Віталієм Михайловичем, на додаткове рішення Черкаського апеляційного суду від 30 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому урахуванням з заяви про уточнення, просив стягнути з ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 35 310,00 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн, завдану залиттям квартири та 12 665,94 грн судових витрат на оплату експертизи.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року, позов залишено без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року в цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року в цій справі.

Додатковим рішення Черкаського апеляційного суду від 30 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правову допомогу понесених у суді апеляційної інстанції в розмірі 3000,00 грн.

24 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку представник

ОСОБА_1 - адвокат Прядка В. М. подавдо Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Черкаського апеляційного суду від 30 січня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2024 рокувідмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року в цій справі на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення в справі з ціною позову, яка не перевищує тридцяти прожиткових мінімумів доходів громадян.

Отже, справа № 712/6773/21 є малозначною в силу закону, а її належність до категорії малозначних в силу імперативних приписів пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для учасників справи була передбачуваною.

Предметом касаційного перегляду є додаткова постанова про стягнення витрат на професійну правову допомогу понесених у суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000,00 грн, у справі, яка є малозначною.

Касаційна скарга заявника та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в справі з ціною позову, що не перевищує тридцяти прожиткових мінімумів доходів громадян, підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Сама по собі незгода із встановленими судом обставинами та наданою оцінкою доказам не свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зазначення судом апеляційної інстанції у додатковій постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Прядкою Віталієм Михайловичем, на додаткове рішення Черкаського апеляційного суду від 30 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська Є. В. Коротенко В. М. Коротун