ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1440/25 Справа № 175/6033/24 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ракущинець Андрій Андрашович, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року в цивільній справі номер 175/6033/24 за позовом Акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернулось АТ «Укргазбанк» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 29.12.2020 року між сторонами було укладено кредитний договір №2020/ОВР/052-001980 у вигляді підписаної відповідачем Заяви-договору №2020/І_С/052-Z від 29.12.2020 року, Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі Правила відкриття та обслуговування), відповідно до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого ліміту овердрафту на платіжну картку, зобов`язавшись сплатити проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит у встановлений договором строк, а також сплатити інші обов`язкові платежі. Відповідачка не виконала свої договірні зобов`язання, внаслідок чого станом на 05 квітня 2024 року утворилась кредитна заборгованість в загальному розмірі 128315,37 грн, з яких: заборгованість по кредиту (поточна) 24140,73 грн; заборгованість по кредиту (прострочена) 47226,53 грн; заборгованість по процентах (поточна) 1067,90 грн; заборгованість по процентах (прострочена) 55880,21 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість, яка виникла станом на 05 квітня 2024 року, в загальному розмірі 128315,37 грн, яка складається з: заборгованості по кредиту (поточної) 24140,73 грн; заборгованості по кредиту (простроченої) 47226,53 грн; заборгованості по процентах (поточної) 1067,90 грн; заборгованості по процентах (простроченої) 55880,21 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року позов Акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №2020/ОВР/052-001980 від 29.12.2020 року станом на 05.04.2024 року в розмірі 128315,37 грн, з яких: заборгованість по кредиту (поточна) 24140,73 грн; заборгованість по кредиту (прострочена) 47226,53 грн; заборгованість по процентах (поточна) 1067,90 грн; заборгованість по процентах (прострочена) 55880,21 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ракущинець А.А., подала апеляційну скаргу, просила скасувати рішення Дніпропетровського районного суду від 18 вересня 2024 року в справі № 175/6033/24 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, судом неповно та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Адвокат відповідачки за допомогою системи «Електронний суд» звертався до суду першої інстанції з проханням надати можливість відповідачці та її адвокату участі у судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а також надіслати на електронну адресу представника позовну заяву з додатками у зв`язку з знаходженням відповідачки за кордоном, а адвоката в м. Ужгород та віддаленістю проведення засідання, введеним воєнним станом. Клопотання не було задоволено судом, що перешкодило відповідачці захищати свої порушені права в суді та не забезпечило доступ до правосуддя.

За умовами заяви сторони погодили розмір кредиту, строк його дії на 12 місяців, тому, починаючи із наступного дня, кредитор не мав права нараховувати проценти за користування кредитом у передбаченому договором розмірі.

Зазначення в заяві позичальника про її ознайомлення з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідачки, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідачки саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Нараховані банком відсотки з розрахунку 48,00 % річних є мірою відповідальності, що застосовується відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, та не може бути застосована на період дії воєнного стану.

На думку відповідачки, предметом стягнення у цій справі може бути тільки прострочена сума заборгованості станом на день подання позову до суду і не може бути стягнута сума не простроченої заборгованості, яка в даному випадку визначена судом першої інстанції заборгованість по кредиту (поточна) 24140,73 грн; заборгованість по процентах (поточна) 1067,90 грн.

Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Долучені до матеріалів справи документи не є первинними бухгалтерськими документами в силу відсутності усіх обов`язкових реквізитів, а також в силу невідповідності часу їх створення часу здійснення господарської операції. Відповідно до ЦПК України додані роздруківки не є засобами доказування факту заборгованості по кредиту, відсотках, пені. Отже позивачем не надано жодного документу, який би свідчив про факт видачі кредиту та факт отримання кредитних документів. Відсутність вказаних документів виключає задоволення позову.

Від позивача відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Ракущинець А.А. доводи апеляційної скарги пітримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Позивач АТ «Укргазбанк» в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутністю його представника (а.с. 122, 125-126, 127).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника позивача.

Заслухавши суддю доповідача, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 29.12.2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір №2020/ОВР/052-001980 у вигляді підписаної відповідачкою Заяви-договору №2020/І_С/052-Z від 29.12.2020 року, частиною якої є паспорт споживчого кредиту, в якій відповідачка просила надати кредит у формі дозволеного овердрафту на умовах: кредитний договір №2020/ОВР/052-001980, строк кредитування: 12 місяців; орієнтована сума кредиту 10000,00 грн; можлива сума кредиту: 0,00 300000,00 грн; щомісячний платіж по кредиту: 7% мінімум 50,00 грн.; відсоткова ставка: 36,00% річних; відсоткова ставка на прострочену заборгованість: 48,00 % річних (а.с. 4-4зв).

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 05.04.2024 року відповідачка має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №2020/ОВР/052-001980 від 29.12.2020 року, яка становить 128315,37 грн та складається з: заборгованості по кредиту (поточної) 24140,73 грн; заборгованості по кредиту (простроченої) 47226,53 грн; заборгованості по процентах (поточної) 1067,90 грн; заборгованості по процентах (простроченої) 55880,21 грн (а.с. 16-17).

До матеріалів справи долучено виписку по особовому рахунку за період з 30.12.2020 року по 05.04.2024 року за договором №2020/ОВР/052-001980 (а.с. 18-24).

12.04.2023 року АБ «Укргазбанк» направило ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту в загальному розмірі 97051,09 грн (а.с. 8-9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна, оскільки рішення суду не відповідає нормам закону та фактичним обставинам справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційним судом встановлено, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року в цивільній справі номер 175/6033/24 за позовом Акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалено за відсутності учасників справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що вона не була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в якому ухвалено судове рішення.

Матеріали цивільної справи не містять відомостей на підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»

(«Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява №14448/88, §33).

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, №43330/09, §25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відтак, апеляційний суд вважає, що цей довід апеляційної скарги є обґрунтованим, тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2020/ОВР/052-001980 від 29.12.2020 року, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною перша статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що 29.12.2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено кредитний договір №2020/ОВР/052-001980 у вигляді підписаної відповідачкою Заяви-договору №2020/І_С/052-Z від 29.12.2020 року, частиною якої є паспорт споживчого кредиту, де указані всі умови кредиту у формі дозволеного овердрафту: кредитний договір №2020/ОВР/052-001980, строк кредитування: 12 місяців; орієнтована сума кредиту 10000,00 грн; можлива сума кредиту: 0,00 300000,00 грн; щомісячний платіж по кредиту: 7% мінімум 50,00 грн.; відсоткова ставка: 36,00% річних; відсоткова ставка на прострочену заборгованість: 48,00 % річних.

Таким чином, на час укладення кредитного договору між позивачем та відповідачкою було погоджено його умови щодо, зокрема, стягнення відсотків за кредитним договором.

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 05.04.2024 року відповідачка має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №2020/ОВР/052-001980 від 29.12.2020 року, яка становить 128315,37 грн та складається з: заборгованості по кредиту (поточної) 24140,73 грн; заборгованості по кредиту (простроченої) 47226,53 грн; заборгованості по процентах (поточної) 1067,90 грн; заборгованості по процентах (простроченої) 55880,21 грн

До матеріалів справи долучено виписку по особовому рахунку за період з 30.12.2020 року по 05.04.2024 року за договором №2020/ОВР/052-001980.

Встановлено, що відповідачка користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що також підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ПАТ АБ «Укргазбанк», не довела відсутність заборгованості.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором №2020/ОВР/052-001980 29.12.2020 року станом на 05.04.2024 року в розмірі 128315,37 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо умов кредитування, нарахованих відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, відсутності фіксації в паспорті кредиту волі сторін договору та його змісту є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та встановленими судом фактичними обставинами.

Інші, наведені в апеляційній скарзі доводи, є також безпідставними.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ракущинець Андрій Андрашович, задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» () заборгованість за кредитним договором №2020/ОВР/052-001980 від 29.12.2020 року станом на 05.04.2024 року в розмірі 128315,37 грн, з яких: заборгованість по кредиту (поточна) 24140,73 грн; заборгованість по кредиту (прострочена) 47226,53 грн; заборгованість по процентах (поточна) 1067,90 грн; заборгованість по процентах (прострочена) 55880,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» () судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 березня 2025 року.

Судді: