Справа № 645/8219/21
Провадження № 2/645/231/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: Сілантьєвої Е.Є.

за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності від 13.09.2022,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника Головного Управління Національної поліції в Харківській областіТищенко В.В. про закриття провадження в частині позовних вимог в рамках розглядуцивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, третя особа - Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою якою просить визнати факт спричинення позивачу моральної шкоди за фактом прийняття численних незаконних рішень та протиправної тривалої бездіяльності відповідача ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області при розгляді заяви про кримінальне правопорушення. Та стягнути з державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 780000,00 грн, спричиненої посадовими особами Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області в результаті умисної імітації досудового розслідування, прийняттям свідомих незаконних та неправомірних рішень, протиправною тривалою бездіяльністю при розслідуванні кримінального провадження та умисного невиконання ухвали суду від 21.09.2021.

18.10.2025 від ГУ НП в Харківській області надійшла заява про закриття провадження в частині позовних вимог. В обґрунтування клопотання зазначено, що позов ОСОБА_4 стосується відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Відповідач зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_4 , зазначені у його клопотанні про залучення співвідповідача, не відповідають способам захисту, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України. Визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними здійснюється в порядку адміністративного судочинства, з урахуванням норм ст. 5 КАС України. Судові справи про встановлення фактів розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Однак, якщо розглядати позовну вимогу «про визнання факту спричинення належним відповідачем ГУНП в Харківській області за фактом відсутності контролю за підлеглими та прийняття посадовими особами ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області численних незаконних рішень і протиправними тривалої бездіяльності при розгляді заяви про кримінальне правопорушення» як визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, то знов таки ця позовна вимога підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала клопотання про закриття провадження та просила його задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_4 проти клопотання заперечував, просив в задоволенні клопотання відмовити. Крім того зазначив, що постановою Верховного суду від 25.06.2018 вже було розглянуто його аналогічну справу та було постановлено, що справа підлягає розгляду в цивільному провадженні.

Представник Державної казначейської служби України, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, до судового засідання не з`явився, причини не явки суду не повідомили, будь яких заяв, клопотань та заперечень не надавали.

Третя особа Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, до судового засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, інших клопотань та заперечень не надавали.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Натомість, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.п. 1-2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Вказані правові висновки, були висловлені у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у справі № 520/22049/24.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16.

Згідно із частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Вказані правові висновки, були висловлені у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі № 641/2476/17, провадження № 61-496св18.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування моральної шкоди підлягає розгляду в цивільному процесі в позовному провадженні.

Керуючись ст.ст.4,12-13, 211, 223, ст. 255, 258-261, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника Головного Управління Національної поліції в Харківській областіТищенко В.В. про закриття провадження в частині позовних вимог в рамках розглядуцивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, третя особа - Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 17.03.2025.

Суддя Е.Є. Сілантьєва