Справа № 355/1484/24
Провадження № 2-з/355/5/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Бруханського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка заяву заступника керівника Броварської окружної прокуратури Марії Шайтанової про забезпечення позову у порядку ст.149 ЦПК України за позовом заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області Шайтанової Марії Геннадіївни, в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками лісового фонду.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся заступник керівника Броварської окружної прокуратури Марія Шайтанова з заявою у якій просить вжити заходи забезпечення позову у справі №355/1484/24 шляхом арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :15:040:0031, :15:040:0030, :15:040:0029, :15:040:0028, :15:040:0027, :15:040:0026, :15:040:0025 яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_1 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що у провадженні Баришівського районного суду Київської області перебуває справа за позовом заступника керівника Броварської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Броварської районної військової адміністрації до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки лісового фонду.

Підставою пред`явленого позову слугувало те, що всупереч витмогамст.ст.12,19,55-57,83,84,116,141,142,149,173 Земельного кодексу України ст.ст.1,5,17,57 Лісового кодексу України, на підставі рішення розпорядженням Баришівської районної державної адміністрації №983 від 25 грудня 2006 року «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистих селянських господарств» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок із кадастровими номерами :15:040:0031, :15:040:0030,:15:040:0029, :15:040:0028, :15:040:0027, :15:040:0026, :15:040:0025 для ведення особистого селянського господарства на території Паришківської сільської радим Баришівського району Київської області та передано безоплатно у власність 16 особам, в тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 земельні ділянки площею 2 га кожна, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель державної власності лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні філії «Бориспільське лісове господарство» ДП «Ліси України». У подальшому ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підставі договорів купівлі- продажу від 15 лютого 2007 року відчужили земельні ділянки на користь ОСОБА_1 ..

Однак за матеріалами лісовпорядкування 2003 та 2014 років земельні ділянки з кадастровими номерами :15:040:0031, :15:040:0030, :15:040:0029, :15:040:0028, :15:040:0027, :15:040:0026, :15:040:0025 частково накладаються на землі лісогосподарського призначення, які розташовані у 27 кварталі Баришівського лісництва філії «Бориспільське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Право постійного користування державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (як правонаступника ДП «Бориспільське лісове господарство») землі лісогосподарського призначення 27 кварталу Баришівського лісництва, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування 2003 та 2014 року погодженими Державним управлінням екології та природних ресурсів Київської області та затвердженими київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.

Спірні земельні ділянки передані у приватну власність за рахунок земель, що перебувають в постійному користуванні державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» без виключення їх з Державного лісового фонду України.

Докази додані до позовної заяви у тому числі картографічні матеріали надані ВО «Укрдержліспроект», на яких доступно для візуального сприйняття зображено повне накладання площі спірних земельних ділянок на межі земель лісогосподарського призначення.

Отже, Баришівською районною державною адміністрацією здійснено незаконне відведення частини земельних ділянок у приватну власність громадян без згоди землекористувача, без вилучення з постійного користування, без зміни цільового призначення ділянок, у тому числі за погодженням з постійним лісокористувачем, та відповідно без розроблення і затвердження в установленому порядку проекту землеустрою щодо відведення ділянок (в порядку зміни цільового призначення), таким чином позбавивши можливості як власника, так і землекористувача розпоряджатися і користуватися відповідно до вимог законодавства спірними земельними ділянками лісогосподарського призначення.

Враховуючи, що відповідачем у вказаній справі є фізична особа, яка набула право власності у незаконний спосіб, може проявити недобросовісну поведінку, направлену на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду шляхом поділу, об`єднання земельних ділянок, внесення їх у заставу або відчуження, існують достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може перешкоджати ефективному захисту порушених інтересів держави та у разі задоволення позову реальному виконанню судового рішення.

Стосовно заяви від сторони відповідача представника позивача ОСОБА_9 надійшло заперечення у якому він у задоволенні заяви заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області Шайтанової М.Г. в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації про вжиття заходів забезпечення позову у справі №355/1484/24 шляхом накладання арешту на земельні ділянку з кадастровими номерами :15:040:0031, :15:040:0030, :15:040:0029, :15:040:0028, :15:040:0027, :15:040:0026, :15:040:0025 яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_1 відмовити.

Свої заперечення представник відповідача обґрунтував тим, що недоведені межі накладання земель сільськогосподарського призначення на землі лісового фонду. Прокурор посилаючись на часткове накладання земель відповідача на землі лісогосподарського призначення, не надав жодних належних та допустимих доказів такого накладання, зокрема: не зазначено точну площу накладання, координати межові поворотні точки ділянок, відступні документи технічної документації. Земельні ділянки відповідача межують з землею лісогосподарського призначення, кадастровий номер якої :15:063:0001, площею 4.4594 га, що розташована в Київській області, Броварському районі, Баришівській територіальній громади. З картографічних даних Державного земельного кадастру вбачається, що дані земельних ділянок відповідача та лісового фонду не надали належних та допустимих доказів накладання земельних ділянок, що унеможливлює застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту на земельні ділянки відповідача. Дій позивача свідчать про зловживання службовим становищем, що проявляється у поданні необґрунтованого позову та підтверджують відсутність належного доведення законності вимог щодо накладання арешту на земельні ділянки. Важливо зазначити, що захист інтересів держави повинен здійснюватися без необґрунтованого порушення прав приватних осіб. Матеріали кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000136 від 12 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України (службова недбалість). В рамках цього кримінального провадження було вилучено низку технічної документації, включно з документацією на земельні ділянки відповідача. Однак через відсутність складу злочину це кримінальне провадження було закрито 11 червня 2019 року. У діях уповноважених осіб, які ухвалили розпорядження №983 від 25 грудня 2006 року , яким зокрема, було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для ведення особистих селянських господарств на території Паришківської сільської ради (за межами населеного пункту) Баришівського району Київської області, не встановлено ознак правопорушення. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів щодо перебування цих земель у постійному користуванні ДСГП «Ліси України» та включення їх до Державного лісового фонду України. Відповідач є добросовісним набувачем земельних ділянок на підставі договору купівлі-продажу, укладених у 2007 рокі. Відповідач вживає дій, спрямовані на отримання технічної документації щодо земель сільськогосподарського призначення та земель лісового фонду, що межують із його земельними ділянками, для подальшого проведення земельно-технічної експертизи. За цей час відповідачем не вчинено жодних дій, які б свідчили про намір відчуження земельних ділянок, натомість вчинення дії спрямованих на з`ясування підстав позовних вимог. Безпідставне застосування забезпечення позову покладає негативні наслідки виключно на власника майна, який на необмежений час позбавляється права розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України слід, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд розглянувши та дослідивши заяву, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За ч.1,ч.2 ст. 150 ЦПК України слід, що позов може бути забезпечено 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;2) забороною вчиняти певні дії;3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпечення позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір. Відповідач,який набув право власності у незаконний спосіб, може проявити недобросовісну поведінку, направлену на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду шляхом поділу, об`єднання земельних ділянок, внесення їх у заставу або відчуження, існує достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може перешкоджати ефективному захисту порушених інтересів держави та у разі задоволення позову реальному виконанню судового рішення.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 149-153,157,258-261,263 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Броварської окружної прокуратури Марії Шайтанової про забезпечення позову, задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову у справі №355/1485/24 за заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області Шайтанової Марії Геннадіївни, в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками лісового фондушляхом арешту на земельну ділянку з кадастровими номерами :15:040:0031, :15:040:0030, :15:040:0029, :15:040:0028, :15:040:0027, 220285700:15:040:0026, :15:040:0025, яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Виконати вжиті заходи забезпечення позову негайно в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», на підставі цієї ухвали, яка має силу виконавчого документу, незалежно від відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її підписання, але з цього дня може бути оскаржена впродовж 15 днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду з правом обов`язкового поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги впродовж 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали.

Суддя Баришівського районного суду С. І. Чехов