Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6529/21 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 84 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 274/6529/21 за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Велидчука Олександра Івановича, головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Яременко Валентини Михайлівни, ОСОБА_2 , треті особи - Акціонерне товариство "Сенс-Банк", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсними та скасування постанови та акта державного виконавця, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Корбута В.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2013 року у cправі № 0603/2-1332/11 визначено стягнути із неї та її чоловіка - ОСОБА_4 , на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Київськоі міськоі філії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1150022,86 грн., судовий збір по 850 гривень та по 60 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

На виконання зазначеного рішення 06.12.2013 року Бердичівським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження ACBП № 41082112 стосовно неї та № 41081584 від 06.12.2013 року відносно ОСОБА_4 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1332/11 від 24.09.2013 року, виданого Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення боргу в сумі 1150022,86 грн на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

За інформацією заступника начальника Бердичівського ВДВС Велидчука О.І. № 3/23774 від 25.08.2021року у справі № 0603/2-1332/11 нa виконанні у Бердичівському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження № 42090487 від 14.02.2014 року на загальну суму 5878022,55 грн. про стягнення боргів з ОСОБА_4 на користь юридичних та фізичних осіб. У зв`язку з цим 14.02.2014 року було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №41081584 до зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року у справі № 274/5623/16-ц 1/2 частка магазину "Ельдорадо" перебуває у спільній сумісній власності її та ОСОБА_4 . Оскаржуваною постановою виконавця Яременко В.М. 1/2 частку магазину "Ельдорадо" передано ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості боржника ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що з прилюдних торгів вказану частку магазину не було реалізовано, не зважаючи на те, що у зведеному виконавчому провадженні вона також була боржником, але не була боржником перед ОСОБА_2 , та були інші стягувачі, зокрема, Акціонерне товариство "Альфа-Банк", перед яким вона є боржником.

Таким чином, просила визнати недійсними та скасувати постанову та акт головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Яременко В.М. від 15.09.2021 року у виконавчому провадженні № 4107872 про передачу стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 0603/7357/12, виданим Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 13.11.2013 року, 1/4 частки магазину "Ельдорадо", літ. 1, загальною площею 557,4 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, зазначає, що виконавчі провадження за заявами ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» (в подальшому АТ «Альфа Банк») відкриті в один день 06.12.2013 року. Разом з цим пріоритет в отриманні частки і її майна - частини магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в рахунок погашення боргу виконавцем Велидчуком О.І. було надано виключно ОСОБА_2 . Отже, не будучи боржником перед ОСОБА_2 , вона втратила своє майно у спільній сумісній власності, а ОСОБА_2 без жодних правових підстав, не будучи її кредитором, отримав її частку у спільному майні подружжя.

Разом з тим вона як боржник перед АТ «Альфа Банк» втратила можливість розрахуватися своєю часткою магазину з АТ «Альфа Банк» та у подальшому із новим стягувачем ОСОБА_3 .

Вважає, що така передача матеріалів виконавчих проваджень від ОСОБА_5 до ОСОБА_6 була здійснена з метою незаконної передачі її майна ОСОБА_2 без повідомлення ОСОБА_6 інших стягувачів, яка могла і не знати про те, що вона також є боржником у виконавчому провадженні, де стягувачем є АТ «Альфа Банк».

Усунувши її від можливості погасити заборгованість перед АТ «Альфа Банк», та позбавивши АТ «Альфа Банк» можливості стягнути борг за рахунок її майна, надавши пріоритет одному лише ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 порушили принцип рівності громадян перед законом та не виконали вимоги ст. 19Конституції України.

Фактично державними виконавцями було приховано майно від стягувача АТ «Альфабанк» для задоволення вимог іншого стягувача.

У позовній заяві чітко зазначено номер виконавчого провадження - 41078727. Натомість суд визначив, що це виконавче провадження має номер 4107872. Отже, присутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Окрім того, суд зазначає, що постанова та акт державного виконавця від 15.09.2021 року стосуються передачі 1/2 частки магазину «Ельдорадо», а оскільки вона заявила позовні вимоги стосовно скасування вищезазначених постанови та акта, то такі вимоги стосуються неіснуючих постанови та акта.

При цьому суд, усвідомлюючи підстави та предмет позову, зазначає, що, можливо, вона і мала на увазі скасування постанови та акта лише в 1/4 частині, а не в цілому. І позовну вимогу вона мала формулювати як скасування постанови та акта саме в 1/4 частині, що нею і було зроблено.

Безперечно вона не може оскаржувати постанову та акт в цілому, оскільки не має права власності на 1/2 частину магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а має таке право лише на 1/4 частину та може ставити вимогу лише в цій частині. Тому її позовні вимоги і були заявлені стосовно визнання недійсними постанови та акта відносно передачі ОСОБА_8 1 /4 частини магазину, що є її власністю. Тобто вона оскаржує дії виконавця стосовно 1/4 частки майна, яка охоплена 1/2 частиною магазину, зазначеною у постанові та акті.

Підстави скасування постанови та акта, що стосуються саме 1/4 частини магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », викладені нею у позовній заяві. Усі реквізити оскаржуваних постанови та акта нею зазначені правильно, вони існують у природі і ними вона позбавлена своєї 1/4 частки у спільному майні із ОСОБА_4 .

В жодному судовому засіданні суд не з`ясував, чому саме в 1/4 частині вона оскаржує постанову та акт. Отже, має місце неповнота з`ясування судом обставин що мають значення для справи. Жоден із учасників справи у жодному із судових

засідань не заявляв, що оскаржуваних постанови та акту не існує.

Суд прийшов до такого висновку у нарадчій кімнаті, не дослідивши цю обставину у судовому засіданні.

Вважає, що суд має можливість задовольнити її позов частково, якщо вважає, що не може повністю скасувати постанову та акт стосовно 1/2 частини магазину. Суд міг зазначити у рішенні про те, що постанова та акт скасовуються в частині передачі 1/4 частини магазину, а в решті постанова та акт залишаються без змін.

Проте суд зазначив, що постанови та акта про передачу 1/4 частки магазину «Ельдорадо» у виконавчому провадженні з неправильним №4107872 взагалі не існує. А оскільки цих постанови та акта, на думку суду, не існує, то і немає необхідності надавати оцінку доказам, наданим сторонами по справі.

Крім того, суд не звернув увагу, не дослідив та не надав належної правової оцінки тому факту, що у мотивувальній частині позовної заяви йдеться про підстави

скасування постанови та акта виключно із тих підстав, що є і інші стягувачі у виконавчому провадженні, а виконавець Яременко В.М. надала перевагу лише і виключно одному ОСОБА_2 та передала йому в одноособову власність її частку магазину у спільній сумісній власності.

Суд у своєму рішення посилається на постанову Житомирського апеляційного суду у справі № 274/5623/16-ц, якою визначено, що приміщення магазину знаходиться у її спільній власності із ОСОБА_4 , і за рахунок цього майна мають бути задоволені інтереси і інших стягувачів.

У цій постанові не йдеться про задоволення виключно інтересів одного ОСОБА_2 . Виконавцем Яременко В.М. проігноровано інтереси інших стягувачів у цьому виконавчому провадженні. Магазин передано виключно ОСОБА_2 , перед яким у неї немає жодних зобов`язань. Натомість інтереси стягувачів у цьому ж виконавчому провадженні, перед якими у неї є зобов`язання, залишились не задоволеними.

Отже, суд неправильно надав оцінку самому предмету позову. Предметом позову є не скасування в цілому постанови та акта з метою отримання нею у власність 1/2 частки магазину, а скасування постанови та акта стосовно передачі 1/4 належної їй на праві спільної сумісної власності частини магазину виключно одному ОСОБА_2 , без врахування інтересів інших стягувачів у цьому ж виконавчому провадженні. У межах виконавчого провадження №41078727 не існує інших постанови та акта стосовно передачі 1/2 частини магазину «Ельдорадо» одноособово ОСОБА_2 , ніж ті, що оскаржені нею у позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Кравець М.А., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Зокрема, зазначає, що в зв`язку із тим, ще борг за виконавчим листом №0603/7357/12 від 13.11.2013 року, виданим Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, погашено боржником ОСОБА_4 в повному обсязі, тому державний виконавець, виносячи постанову від 30.09.2021 року про закінчення виконавчого провадження №41078727, діяв в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», отже підстави для скасування оскаржуваної постанови і акта відсутні.

Підкреслює, що в жовтні 2021 року чоловік позивачки - ОСОБА_4 , звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області зі скаргою, яка містила вимоги, ідентичні тим, які заявлені позивачкою у даній справі (визнання недійсною та скасування постанови від 30.09.2021 року про закінчення виконавчого провадження №41078727). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 2 лютого 2022 року у справі №0603/2-1332/11, яка набрала законної сили 2 лютого 2022 року, відмовлено у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_4 у зв`язку з її безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Бердичівському відділі державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебував виконавчий лист № 0603/7357/12 від 13.11.2013 року, виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 2 475 552,95 грн. та судових витрат (виконавче провадження № 41078727), що підтверджується матеріалами справи, зокрема, постановою від 15.09.2021 року виконавця Яременко В.М., постановою від 30.09.2021 року заступника начальника Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Велидчука О.І.

Постановою від 15.09.2021 року виконавця Яременко В.М. у виконавчому провадженні № 41078727 передано ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за, зокрема, виконавчим листом № 0603/7357/12 від 13.11.2013 року, виданим Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, наступне майно: 1/2 частку магазину "Ельдорадо", що належить ОСОБА_4 .

У подальшому виконавцем Яременко В.М. складено акт від 15.09.2021 року у виконавчому провадженні № 41078727 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, за яким 1/2 частку магазину "Ельдорадо", що належить ОСОБА_4 , передано у власність ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року у справі № 274/5623/16-ц 1/2 частка магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " перебуває у спільній сумісній власності її та ОСОБА_4 , тому передача під час виконавчого провадження № 4107872 цього майна ОСОБА_2 порушує її права та охоронювані законом інтереси.

Дійсно у постанові Житомирського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року у справі № 274/5623/16-ц, міститься висновок про те, що 1/2 ідеальна частина нежитлової будівлі магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " під літ. А-1, загальною площею 557,5 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як подружжя.

Однак зі змісту цієї постанови вбачається, що у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та зняття арешту відмовлено з тих підстав, що обраний подружжям спосіб порушує майнові права та інтереси третіх осіб (зокрема, ОСОБА_2 ) як стягувачів й направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника ( ОСОБА_4 ), сторони діють очевидно недобросовісно та зловживають своїми правами.

Взявши до уваги вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, зазначивши, що є підстави вважати, що дії ОСОБА_1 щодо пред`явлення даного позову є очевидно недобросовісними й спрямовані на повернення спірного майна у власність боржника з метою уникнення звернення стягнення на це майно, що порушує права ОСОБА_2 .

У постанові Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 317/3272/16-ц зроблено висновок, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: