Справа № 204/9467/23
Провадження № 2/346/93/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Сольського В.В.

за участю секретаря Біди Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовною заявою Керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури в інтересах Міністерства оборони України в особі військово-медичного клінічного центру Західного регіону до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілих від кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Маріупольської спеціалізованої прокуратури звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах Міністерства оборони України в особі військово-медичного клінічного центру Західного регіону, в якому посилається на те, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 414 КК України та призначено покарання два роки службового обмеження із відрахуванням двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

Згідно вказаного вироку суду штаб сержант ОСОБА_1 , проходячи військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби І категорії першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 Держаної прикордонної служби України 03 березня 2022 року приблизно о 01 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні господарської будівлі одного з домоволодінь в районі перехрестя вулиць Сєдова та провулку Спортивного у місті Волноваха Донецької області тримаючи у лівій руці ручну гранату РГД-5 (ручна граната дистанційна-5), яку встановив на бетонний фундамент підвального приміщення та привів її у бойову готовність шляхом витягнення запобіжного кільця (чеки) та відпуску спускового важеля гранати, що призвело до одного неконтрольованого вибуху.

Внаслідок вибуху військовослужбовцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в цей час перебували у вказаному приміщенні та засудженому ОСОБА_1 , спричинено тілесні ушкодження.

Внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення потерпілий ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до розрахунків витрати на їхнє лікування, які понесені військовою частиною ВМКЦ ЗР складають: 16 738,52 грн з яких 6 463,67 грн на лікування ОСОБА_2 ; 10 274,85грн на лікування ОСОБА_1 .

Вказані витрати, спричинені протиправними діями відповідача останній в добровільному порядку не відшкодував.

Тому представник позивач просить стягнути з відповідача понесені на лікування військовослужбовців витрати.

В судове засідання представник Маріупольської спеціалізованої прокуратури не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач та його представник в судове засідання також не з`явилися, останній подав до суду заяву про розгляд справи в їхній відсутності. Крім того представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що дійсно вказаним у позовній заяві вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 414 ч. 2 КК України та призначено покарання. Крім того вироком задоволено позов прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих у даній справі у сумі 4 344,77 грн та 20006,35 грн, які відповідач повністю оплатив.

Представник зазначає, що стягнення з відповідача витрат на його лікування, як обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення є прямим порушенням Конституції України. Натомість усі доведені витрати на лікування потерпілих ОСОБА_1 добросовісно добровільно відшкодував.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що додаткові витрати на лікування потерпілого ОСОБА_2 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим ОСОБА_1 кримінальним правопорушенням передбаченим ст. 414 ч. 2 КК України.

Тому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача понесені судові витрати у розмірі 5000 грн витрат на правову допомогу.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що позиція представника відповідача з приводу недоведеності причинно-наслідкового зв`язку із лікуванням потерпілого та вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням є критичною та також, що суперечить фактичним обставинам справи.

Оскільки вироком суду встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 правил поводження з бойовими припасами спричинені тілесну ушкодження ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та власне ОСОБА_1 .

В період з 03 березня 2022 року по 04 березня 2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 . Вартість вказаного лікування 4 344,77 грн сплачена відповідачем.

Однак, вказані військовослужбовці були переведені на подальший етап медичної евакуації у зв`язку із отриманими пораненнями.

Так, в період з 05 по 07 березня 2022 року ОСОБА_2 перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, вартість лікування складала 6 463,67. ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 05 по 11 березня 2022 року у вище вказаному лікувальному закладі, вартість лікування 10 274,85 грн. Вказана вартість лікування не відшкодована. Вказане лікування перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим ОСОБА_1 кримінальним правопорушенням, що підтверджується відповідними висновками експертів.

Натомість вартість лікування ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в період з 16 березня по 13 квітня 2022 року та з 18 по 22 квітня 2022 року в загальній сумі 20 006,35 грн, відповідачем сплачено.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд вивчивши матеріали справи, письмові матеріали, на які сторони посилаються як на підставу своїх доводів та заперечень дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із вимогами ст.. 1206 ч. 1 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особрю, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 414 КК України та призначено покарання два роки службового обмеження із відрахуванням двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

В ході кримінального провадження встановлено наступні обставини. Так, сержант ОСОБА_1 , проходив військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби І категорії першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 Держаної прикордонної служби України 03 березня 2022 року приблизно о 01 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні господарської будівлі одного з домоволодінь в районі перехрестя вулиць Сєдова та провулку Спортивного у місті Волноваха Донецької області тримаючи у лівій руці ручну гранату РГД-5 (ручна граната дистанційна-5), яку встановив на бетонний фундамент підвального приміщення та привів її у бойову готовність шляхом витягнення запобіжного кільця (чеки) та відпуску спускового важеля гранати, що призвело до одного неконтрольованого вибуху.

Вказаним вироком суду задоволено цивільний позов керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі військово-медичного клінічного центру східного регіону та стягнуто з ОСОБА_1 на користь медичного клінічного центру східного регіону України витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 4344,77 гривні та на користь Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України медичного клінічного центру східного регіону України витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 20006, 35 гривень (а.с. 14-15).

Однак, після прийняття рішення у вказаному кримінальному провадженні 02 грудня 2022 року на електронну пошту Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, надійшла відповідь на запит зі зазначенням банківських реквізитів для перерахунку коштів за лікування потерпілого ОСОБА_2 у розмірі 6 463,67 грн та ОСОБА_1 у розмірі 10 274,85 грн (а.с. 6).

Так в період з 05 по 11 березня ОСОБА_1 перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, вартість лікування згідно долученої до матеріалів справи довідки складає 10 274 грн (а.с. 7-8). В період з 05 по 07 березня 2022 року ОСОБА_2 перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, вартість лікування згідно довідки 6 463,67 грн (а.с. 9-10). Таким чином загальна вартість лікування яка не відшкодована Березовським складає 16 738,52 грн.

Причинно-наслідковий зв`язок між вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням передбаченим ст. 414 ч. 2 КК України та лікуванням яке проходили потерпілий та обвинувачений підтверджується висновками експертів № 1554е/283 та № 1548е/283 від 30 червня 2022 року, відповідно до яких факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні у ВМКЦ Західного регіону враховано при проведенні судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні (а.с. 110-134).

Відповідно до пп 4, 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат»,якщо потерпілий на час розгляду справи продовжує стаціонарно лікуватися, витрачені на його лікування кошти стягуються з засудженого по день постановлення вироку. Витрати на подальше лікування потерпілого можуть бути стягнуті з засудженого в порядку цивільного судочинства. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Суд враховує, що докази подані стороною позивача в обґрунтування понесених витрат на лікування військовослужбовців, є належними, заперечення представника відповідача не спростовують вказаних витрат та їх розрахунку, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

В силу вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог в силу п.6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 3028 грн.

У зв`язку з задоволенням позову понесені відповідачем витрати на правничу допомогу стягненню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 1166,1206 ЦК, ст.ст.82, 141, 247 ч. 2, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь Військово-медичного клінічного центру Західного регіону витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на загальну суму 16 738 (шістнадцять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 3028 грн на користь держави (на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Сольський В. В.