УХВАЛА

13 березня 2025 року

м. Київ

справа № 378/264/23

провадження № 61-961 ск 25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» та державного реєстратора Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області Долнер Олени Василівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області та Головне управління Дергеокадастру у місті Києві та Київській області, про визнання договорів оренди земельних ділянок припиненими та повернення земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії щодо припинення права оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

1. В 2023 році позивачі звернулися до суду з указаними позовами, які ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 17 серпня 2023 року були об`єднані в одне провадження, в яких, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили визнати договори оренди землі від 14 вересня 2015 року № 360, 359, укладені між позивачами та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» (далі - ТОВ «Інтерагроінвест») припиненими із 01 січня 2023 року, зобов`язати ТОВ «Інтерагроінвест» повернути кожному із позивачів по 1/3 частині земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0071 та по 1/3 частині земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0070; зобов`язати державного реєстратора Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області скасувати записи про продовження строку дії договорів оренди земельних ділянок від 14 вересня 2015 року за № 360, 359, вчинених між позивачами та ТОВ «Інтерагроінвест» щодо трьох 1/3-х частин земельних ділянок, що знаходяться на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,6467 га, кадастровий номер: :03:001:0071, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки, площею 2,6459 га, кадастровий номер: :03:001:0070, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які внесені за додатковими угодами до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

2. Ставищенський районний суд Київської області рішенням від 12 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року, позов задовольнив частково. Визнав договори оренди землі від 14 вересня 2015 року за № 359 та за №360 укладені між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Інтерагроінвест» припиненими із 01 січня 2023 року та зобов`язав ТОВ «Інтерагроінвест» повернути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1/3 (одній третій) частині земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0071, що знаходиться на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,6467 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва та по 1/3 (одній третій) частині земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0070, що знаходиться на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,6459 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В задоволенні решти позовних вимог відмовив. Вирішив питання судових витрат.

3. Також Київський апеляційний суд додатковою постановою від 28 січня 2025 року частково задовольнив заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування витрат на правничу допомогу. Стягнув з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 733,33 грн кожному.

4. В січні 2025 року до Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла касаційна скарга ТОВ «Інтерагроінвест» на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовів відмовити.

5. В лютому 2025 року до Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла касаційна скарга ТОВ «Інтерагроінвест» на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити.

6. Верховний Суд ухвалою від 24 лютого 2025 року касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду в січні 2025 року, залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме для надання суду оригіналу квитанції (платіжного доручення), що підтверджує доплату судового збору за подання касаційної скарги, а також доказів надсилання копій касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи.

7. На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24 лютого 2025 року заявником надіслано до Верховного Суду відповідну платіжну інструкцію та докази надсилання копій касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи.

8. Оскільки касаційні скарги подані з пропуском строку на касаційне оскарження заявником у касаційних скарга заявлені клопотання про поновлення таких строків.

9. Як на підставу для поновлення строку на касаційне оскарження заявник вказує на те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року був отриманий на електронну пошту товариства 24 грудня 2024 року, що підтверджується відповідною роздруківкою пересилання електронного листа, а повний текст додаткової постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року був отриманий на електронну пошту товариства 26 лютого 2025 року, що підтверджується відповідним супровідним листом Київського апеляційного суду.

10. Касаційні скарги сформовані та надіслані до Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», 21 січня 2025 року та 28 лютого 2025 року відповідно.

11. За приписами статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

12. Беручи до уваги те, що заявником повні тексти оскаржуваних постанов Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року та від 28 січня 2025 року отримано 21 січня 2025 року та 28 лютого 2025 року, строки на касаційне оскарження пропущені з поважних причин. Тому суд на підставі статті 390 ЦПК України поновлює їх.

13. Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

14. Частиною першою статті 394 ЦПК України встановлено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

15. Також частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

16. Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

17. Доводи касаційних скарг містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

18. Касаційні скарги подані з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.

19. З урахуванням наведеного касаційне провадження в цій справі необхідно відкрити.

20. Також заявник просить зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року та додаткової постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року до закінчення касаційного провадження у справі № 378/264/23, проте обґрунтування необхідності зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року не наводить.

21. Обґрунтовуючи підстави для зупинити виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року заявник вказує на те, що вказана додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та вимагає від нього обов`язку компенсації судових витрат позивачам, тобто для заявника існує ризик виплати необґрунтованих витрат.

22. Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

23. Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

24. Клопотання про зупинення виконання або про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

25. Заявляючи клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року заявник не навів достатніх підстав і не надав доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, зокрема щодо ймовірності порушення прав осіб. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням, не є підставою для зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення на час перегляду справи в касаційному порядку.

26. Враховуючи, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судових рішень, в задоволенні клопотань необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

27. Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

28. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

29. Також в касаційній скарзі на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року міститься клопотання про розгляд Верховним Судом цієї справи у судовому засіданні з викликом сторін.

30. Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

31. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

32. Тобто, розгляд цивільної справи у суді касаційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним ЦПК України. І лише у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень.

33. Крім цього, Верховний Суд є судом права, а не факту і діючи у межах повноважень та порядку, визначених частиною першою статті 400 ЦПК України, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, які можуть додатково пояснити учасники справи, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

34. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6 Конвенції, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь?якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» (заява № 8273/78)).

35. Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Axen v. Germany»).

36. Крім того, ЄСПЛ в своєму рішенні від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (заява № 64336/01) визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

37. ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

38. На думку ЄСПЛ у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв є доцільнішим ніж усні слухання і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

39. Верховний Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

40. З огляду на вказане у задоволенні клопотання заявника про розгляд справи № 378/264/23 за участі сторін слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 389, 390, 392, 394, 395, 400, 402, 496 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» про поновлення строків на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити строки на касаційне оскарженнярішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2024 року, постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року та додаткової постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року.

3. Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» та державного реєстратора Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області Долнер Олени Василівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області та Головне управління Дергеокадастру у місті Києві та Київській області, про визнання договорів оренди земельних ділянок припиненими та повернення земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії щодо припинення права оренди землі, за касаційними скаргами касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року.

4. Витребувати зі Ставищенського районного суду Київської області матеріали цивільної справи № 378/264/23.

5. Відмовити в задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року та додаткової постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року.

6. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін.

7. Надіслати цю ухвалу особі, яка подала касаційну скаргу, та учасникам справи, яким роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

8. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров