Провадження № 2/175/2542/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" березня 2025 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., представника позивача Шульган О.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (місцезнаходження: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул. Центральна, буд. 35, код ЄДПРОУ: 44021721) в інтересах дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через свого представника звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області перебувають діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як діти які опинилися в складних життєвих обставинах через неналежне виконання батьками батьківських обов`язків. Батько дітей - ОСОБА_4 , вже тривалий час знаходиться в Республіці Польща, проте, зі слів матері, фінансово допомагає. Мати дітей - ОСОБА_1 , вихованням та доглядом дітей не займається, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює. Під час обстежено умов проживання дітей було встановлено, що в будинку брудно, відсутнє водопостачання, вікна вибиті, діти проживають в антисанітарних умовах. Органом опіки та піклування Обухівської селищною ради Дніпровського району Дніпропетровської області неодноразово було проведено бесіди з відповідачем та попереджено останню про наслідки неналежного невиконання батьківських обов`язків, однак вищезазначені дії не призвели до позитивних наслідків.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву з підстав, викладених у позові та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позбавлення її батьківських прав та просила відмовити у задоволенні позову, зазначивши про те, що бажає, щоб діти проживали з нею. Також повідомила про те, що з листопада минулого року працювала на неофіційній роботі, а з січня 2025 року працевлаштувалася офіційно, зробила ремонт у будинку, вставила вікна та вжила всіх заходів, щоб діти проживали в належних умовах з нею. Крім того, зазначила, що наразі постійно відвідує дітей, підтримує з ними зв`язок. На питання головуючого, чи цікавиться навчанням дітей, повідомила, що знає класного керівника, у якого питає про успіхи дітей у навчанні.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 03.07.2009 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №25. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6 та ОСОБА_6 .

Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06.10.2009 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2 , про що складено актовий запис №108. Батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06.06.2016 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , про що складено актовий запис №25. Батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_1 .

07.10.2024 до служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради було подано заяву про неналежний догляд та виховання дітей від ОСОБА_7 , в якій остання просить здійснити контроль за умовами утримання і виховання дітей, оскільки їх мати - ОСОБА_1 , веде аморальний спосіб життя, постійно перебуває в алкогольному та наркотичному сп`янінні, нецензурною лайкою свариться з донькою.

Відповідно до депутатського звернення від 07.10.2024, ОСОБА_8 просить службу у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради здійснити контроль за умовами утримання і виховання дітей, оскільки їх мати - ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, постійно перебуває в алкогольному та наркотичному сп`янінні, до подвір`я цілодобово приїжджають на автомобілях невідомі особи, привозять та забирають якісь пакети, молодший хлопчик зі слів сестри проживає у бабусі.

З метою з`ясування фактів, вказаних в заяві ОСОБА_7 та депутатському зверненні, для подальшого реагування та для перевірки умов проживання дітей в родині, було проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання №64/24 від 08.10.2024 року, встановлено, що в будинку немає світла, вікна без скла, забиті плівкою, в будинку антисанітарні умови, безлад та бруд, всі речі розкидані, зовсім немає продуктів харчування в холодильнику, відсутні місця для відпочинку та спальня білизна, сезонні речі для дітей, а також інші речі першої необхідності та гігієни.

Рішенням виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області «Про вилучення дітей з родини матері та затвердження висновку Органу опіки та піклування Обухівської селищної ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав» №250 від 16.10.2024 року, вирішено вилучити дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері - ОСОБА_1 та влаштувати до родини бабусі - ОСОБА_9 .

Органом опіки та піклування Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області було складено висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав», з якого вбачається, що, зокрема, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - дитина-інвалід та потребує постійного догляду та піклування, при цьому мати не займається вихованням, навчанням і розвитком дітей, не піклується про їх здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку їх природних здібностей, не готує їх до самостійного життя та праці, у зв`язку з чим вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стосовно її дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з довідки про доходи №6 від 03.03.2025 року, ОСОБА_1 працює на посаді укладальник-пакувальник у ТОВ «Торговий Дім «Хлібзавод №10» з 10.01.2025 року. За період з січня по лютий 2025 року сукупний дохід складає 16182 грн 44 коп.

У судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 повідомила, що дана сім`я знаходиться в її полі зору, оскільки до неї, як до депутата Обухівської селищної ради, неодноразово надходили скарги від сусідів про необхідність вилучення дітей з родини ОСОБА_1 , оскільки діти проживають в жахливих антисанітарних умовах, в будинку вибиті вікна та відсутнє електро та водопостачання.

Свідок ОСОБА_9 - матір відповідача, повідомила, що наразі діти проживають з нею, проте відповідач відвідує їх кожного дня, покупає продукти, постійно телефонує, що свідчить про те, що останнім часом її ставлення до дітей змінилося в кращу сторону.

Також в судовому засіданні була заслухана думка дитини - ОСОБА_2 , яка повідомила, що коли вони з братом жили з мамою, остання зловживала алкогольними напоями, проте наразі її поведінка змінилася, вона цікавиться їх життям та навчанням, купує продукти, телефонує, у зв`язку з чим ОСОБА_2 вважає недоцільним позбавлення її матері батьківських прав.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

У відповідності до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, судом встановлено, що відповідач дійсно не піклувалася про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечувала їх усім необхідним, при цьому суд не вбачає правових підстав для застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів, які б підтверджували винну та свідому поведінку ОСОБА_1 щодо ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, умисне і свідоме нехтування обов`язками матері.

Натомість судом встановлено на підставі письмових доказів та показів свідка ОСОБА_9 , що відповідач має стабільний дохід, покращила умови у житловому будинку та змінила своє ставлення до дітей, що свідчить про те, що остання хоче виправити свою поведінку та бажає брати участь у вихованні дітей.

Крім того, суд враховує думку дитини, яка також підтвердила, що матір змінила своє ставлення до виховання дітей, а тому не бажає, щоб її позбавляли батьківських прав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позбавлення батьківських прав є передчасним та таким, що суперечить інтересам дітей, а тому позовна заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Разом з тим положеннями 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках з урахуванням особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

З огляду на те, що неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків зводиться, в основному, до зловживання нею спиртними напоями та створенням неналежних умов для проживання дітей, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити своє ставлення до виховання та догляду за дітьми, поклавши на службу у справах дітей контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви органу опіки та піклування Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про необхідність змінити ставлення до виховання та утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель