Справа № 569/1057/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У судовому засіданні представник позивачки суду пояснила, що відповідач по справі є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір дитини ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Рівненського міського суду від 16 жовтня 2024 року відповідача позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки. Згідно розпорядження міського голови № 1776-ОПД від 11.12.2024 року позивачка ОСОБА_1 призначена піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3 , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Натомість відповідач жодної допомоги на утримання дитини їй не надає.

Тому, представник позивачки просить суд заявлені позовні вимоги задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

В судове засідання відповідач не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками за останнім місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив.

Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що відповідач по справі являється батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 18 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Рівне Рівненської області Україна, про що зроблено відповідний актовий запис за №2665. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м.Гданськ Приморське воєводство Республіка Польща вбачається, що ОСОБА_5 , розлучена, ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла (дата знайдення останків ІНФОРМАЦІЯ_5 , час знайдення останків 17:00, місце знайдення останків ОСОБА_6 ). Це свідоцтво відповідає змісту актового запису номер: 2261011/00/AZ/2024/565776. Місце видачі свідоцтва м.Гданськ, дата видачі свідоцтва 17.04.2024.

З дослідженого в судовому засіданні рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2024 року по цивільній справі №569/9641/24 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав вбачається, що позовні вимоги позивача задоволено; позбавлено ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набрало законної сили 18 листопада 2024 року.

З дослідженого в судовому засіданні розпорядження Рівненського міського голови №1776-ОПД від 11.12.2024 про призначення піклування над неповнолітньою вбачається наступне: « Керуючись ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.61,62,63 Цивільного кодексу України, ст.243, 244, 247, 249 Сімейного кодексу України, Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», п.35, 37-44 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866: 1. Встановити піклування над неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати дитини ОСОБА_7 померла (свідоцтво про смерть серія та номер НОМЕР_3 дата складання 17.04.2024 ПОМОРСЬКИМ воєводством УПРАВЛІННЯ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ГДАНСЬКА РЕСПУБЛІКИ ПОЛЬЩА). Батько ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.10.2024 у справі №569/9641/24. 2. Призначити ОСОБА_1 , що мешкає на АДРЕСА_1 , піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .».

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька; матір дитини померла, а позивачка згідно розпорядження Рівненського міського голови від 11 грудня 2024 року призначена піклувальником неповнолітньої дитини; при винесенні рішення про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно доньки питання про стягнення аліментів не ставилось; розмір аліментів, які позивачка просить суд стягнути з відповідача заявлений з врахуванням вимог розумності та справедливості, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки при подачі позову до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,

280,282-289,354 ЦПК України, ст.ст.166,180-183 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_5 (яка згідно розпорядження Рівненського міського голови №1776-ОПД від 11.12.2024 призначена піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 17 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_5

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов