ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2007/25 Провадження 2-н/636/320/25
14.03.2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у видачі судового наказу

14 березня 2025 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Оболєнська С.А. розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моє містечко» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги,

в с т а н о в и л а:

ОСББ «Моє містечко» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги за період з 01.01.2025 року по 31.01.2025 року у сумі 9932,78 грн. та сплачений судовий збір.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як зазначено у заяві про видачу судового наказу вказано, що боржник проживає у с. Гогине, Великобурлуцького району Харківської області, що підтверджено також у відповіді Вільхуватської сільської ради від 13.09.2025, тому заява подана за загальними правилами підсудності за місцем проживання боржника.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 20.04.2023 № 399/0/15-23 змінив територіальну підсудність судових справ Великобурлуцького районного суду Харківської області на Чугуївський міський суд Харківської області.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України вимоги, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Крім того, суд бере до уваги правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, відповідно до якої за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Наведене свідчить, що спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Заявленою вимогою у справі є стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, які надавалися до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є боржник, про що вказано у заяві про видачу судового наказу.

Отже, заява про видачу судового наказу має пред`являтись до суду за місцем знаходження нерухомого майна, тому вона підсудна Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Таким чином, заява про видачу судового наказу не підсудна Чугуївському міському суду Харківської області.

Керуючись ст. ст. 163, 165 167 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Моє містечко» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за надані комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Оболєнська С.А.