Справа № 355/206/25
Провадження № 2/355/433/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чальцевої Т.В.,

секретаря судового засідання Верби Ю.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно -

УСТАНОВИВ:

04.02.2025 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Баришівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 . При житті 07.05.2014 року ОСОБА_2 склала заповіт згідно якого належну їй частину житлового будинку і земельні ділянки площею 0,2498 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0433 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 заповіла позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.. 1270 ЦК України позивач в сою чергу в шестимісячний термін звернувся до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.01.1997 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 належав: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 1/3 частку належну спадкодавцю житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 успадкувала ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2001 року виданого Малиновською Н. В. державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-142.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №942775 та Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 01.02.2025 року, земельна ділянка площею 0,2498 га. розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :08:025:0137 ціла частка належить ОСОБА_2 .

Нещодавно звернувшись до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по АДРЕСА_1 , та 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,2498 га. розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :08:025:0137 позивач ОСОБА_1 отримав відмову.

Відмову нотаріус мотивувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.01.1997 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 належав: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2001 року виданого Малиновською Н. В. державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-142, тобто спадкодавцю на день смерті ОСОБА_2 належала 2/3 частки будинку. Однак власником цілої земельної ділянки відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №942775 та Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 01.02.2025 року, земельна ділянка площею 0,2498 га. розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :08:025:0137 є спадкодавець ОСОБА_2 . Виходячи з вищенаведеного при приватизації земельної ділянки площею 0,2498 га. розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :08:025:0137 були порушені норми ст.. 120 ЗК України та ст.. 377 ЦК України.

В зв`язку з порушенням вимог приватизації земельної ділянки розташованої під житловим будинком нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку на спадкові частки будинку та земельної ділянки та особисту частку земельної ділянки розташованої під житловим будинком відповідно до часток у праві власності на житловий будинок.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.02.2025 р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Проведення підготовчого засідання призначено на 24.02.2025 та 11.03.2025р.

13.02.2025 р. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - Баришівської селищної ради - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача.

24.02.2025 р. на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4 - щодо розгляду справи у відсутність позивача та представника.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача - Баришівської селищної ради - у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, з позовним вимогами погодились у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.01.2015 р. (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.05.1982р., батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_2 (мати) (а.с.11).

Згідно заповіту складеного секретарем виконкому Волошинівської сільської ради Махинею Н.В. 07.05.2014 року від імені ОСОБА_2 вбачається, що якого вбачається, що належну їй частину житлового будинку і земельні ділянки площею 0,2498 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0433 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами від 30.01.1997 року вбачається, що 1/3 частка житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с. 14).

Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2001 року виданого ОСОБА_5 державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_2 успадкувала 1/3 частку житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №942775 вбачається що земельна ділянка площею 0,2498 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с. 16).

Постановою державного нотаріуса Баришівського державної нотаріальної контори Малиновської Н.В. № 130/02-31 від 01.02.2025р., було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом(а.с. 22).

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини другої статті 16ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Відповідно з переходом частки у будинку у праві спільної власності набувач набуває і частку власності земельної діляники (зміни відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості" 2 лютого 2021 року № 1174-IX).

Відповідно до ст.. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті.

Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, яке полягає у необхідності встановлення фактичної обставини і надання їй правового значення у зв`язку з відсутністю право встановлюваних документів.

Відповідно до п 10. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.. 1269 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

У ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А у відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, позивач є віднесеним до 2 категорії постраждалого в наслідок чорнобильської катастрофи що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 виданого 09.01.2002 року, а отже відповідно до ст.. 5 ч. 10 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється, тому судом не вирішується питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (картка платника податків НОМЕР_4 ) право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 92.30 кв. м, розташованого по АДРЕСА_1 , (2/3 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (картка платника податків НОМЕР_4 ) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2498 га. розташовану по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :08:025:0137 (2/3 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 + 1/3 частка особиста відповідно до частки у праві власності на будинок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева