Справа № 504/179/25
Номер провадження 2/504/1896/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Вінська Н.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей ради Одеського району Одеської області про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні із дитиною,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача, третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей ради Одеського району Одеської області про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні із дитиною.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

За правилами п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

При цьому, до позовної заяви представником позивачем долучено лише копії паспорту позивача, свідоцтво про народження дитини, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , квитанція про сплату судового збору, копію квитанцій про сплату аліментів- інших додатків заява не містить.

Згідно п. 5 ч.2 ст.175 ЦПК України вказує, про наступне: позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, як встановлено вище, доказів щодо місця проживання дитини з відповідачем, або взагалі будь-які докази щодо існування перешкод які створюються відповідачем ОСОБА_2 позивачу у спілкуванні з дитиною не надано.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч цьому, представником позивача вказані вимоги ст.177 ЦПК України не виконані.

При цьому, суд вважає зазначити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Отже спір про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною може мати місце між батьками дитини, чи між одним із батьків дитини і тим з ким дитина проживає на певній правовій підставі, як то рішення органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини.

Згідно з ч.4 ст.29 Цивільного Кодексу України, ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Як вбачається зі ст.ст.151, 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що після смерті матері, місцем проживання дитини визначається за місцем проживання її батька. При цьому суд констатує, що спір про визначення місця проживання дитини можливий лише між батьками дитини, як це вбачається зі ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України, а не між одним з батьків та іншими родичами.

Аналіз норм чинного сімейного законодавства України, а саме ч.2 ст.161, абз.2 ч.1 ст.162, ч.3 ст.163 Сімейного Кодексу України, засвідчує, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Однак, в матеріалах позовної заяви взагалі не містяться відомості, які б вказували на те, що місце проживання дитини було визначено постійно чи тимчасово з відповідачем ОСОБА_2 та ним чиняться перешкоди у спілкуванні позивача з його сином і що спроби вирішити спір у досудовому порядку виявилися невдалими (відсутні докази будь яких звернень, у тому числі звернень до правоохоронних органів чи органів опіки й піклування щодо вирішення спору, що виник між сторонами),.

Позивачу необхідно усунути зазначені недоліки.

Залишення позову без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позивачу необхідно надати належним чином оформлену уточнену позовну заяву із зазначенням анкетних відомостей усіх учасників по справі, в тому числі третіх осіб відповідно до п.3 ч.2 ст.175 ЦПК України, у разі їх з`явлення; зазначити про виконання вимог п.6-10 ч.3 ст.175 ЦПК України; надання відповідних доказів щодо місця проживання дитини зі ОСОБА_2 , яким чиняться перешкоди у спілкуванні з сином позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.175,177,187 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей ради Одеського району Одеської області про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні із дитиною - залишити без руху.

Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Вінська Н. В.