Провадження № 2/635/681/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Базова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Макаренко С.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін в приміщенні Харківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування якої зазначив, що 17 червня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Малороганською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 5. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, розходження поглядів на сімейні цінності, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведуть. Вказані обставини і вимусили звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

19 листопада 2024 року на підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями зазначена справа надійшла в провадження судді Базова О.В.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу, в порядку спрощеного позовного провадження, окрім іншого, з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження

з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований

на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини 1948 р. у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту 1966 р. про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований

у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки

та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Так, судом встановлено, що 17 червня 2006 року Малороганською сільською радою Харківського району Харківської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис № 5, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб

серії НОМЕР_1 , після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з дошлюбного « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу у сторін народилися спільні діти: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Причиною розірвання шлюбу послужило відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя, шлюбно-сімейні відносини між подружжя припинені, наразі подружжя спільне господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування

до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість

і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права,

а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода

на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Під час судового розгляду судом встановлено, що сімейне життя ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 не склалось у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами та між ними існують непорозуміння, сторони сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року

№ 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше спільне життя подружжя

і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку

з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише

у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб, позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище « ОСОБА_5 », а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

З огляду на викладене, шлюб підлягає розірванню, а позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . про розірвання шлюбу задоволенню.

Позивач у позовній заяві просить суд віднести сплачений судовий збір за його рахунок, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.4, 5 , 13, 76-81, 142, 206, 247, 265 ЦПК України, ст. ст.24,56,104,105,110,112,113 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 червня 2006 року Малороганською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 5 - розірвати.

ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі

за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Харківського районного суду Харківської області

за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Олександр БАЗОВ