Справа № 638/4290/25
Провадження № 2-з/638/58/25
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В. В.,

за участю секретаря Луценко Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова заяву АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Дудка В. Б. звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення доказів, в якій просить витребувати у приватного нотаріуса Решетняк Інни Сергіївни ( АДРЕСА_1 ) копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у Центру надання адміністративних послуг м. Харкова (61010, Харківська обл., м. Харків, наб. Гімназійна, буд. 26) інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_2 ) станом на дату смерті померлого - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви представник АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг б/н від 20.05.2021. Також позичальник підписав підписав Паспорт споживчого кредиту від 20.05.2021.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

На момент смерті позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищевказаним кредитним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 237 720,00 грн.

08.04.2024 Банк звернувся з претензією кредитора до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори (колишня Десята Харківська ДНК), яка листом від 10.04.2024 повідомила, що претензія кредитора була перенаправлена за належністю до приватного нотаріуса Решетняк Інни Сергіївни.

16.10.2024 Банк звернувся з претензією кредитора до приватного нотаріуса Решетняк Інни Сергіївни, яка у листі від 24.10.2024 підтвердила, що в її провадженні знаходиться спадкова справа після смерті позичальника і зазначила, що надання інформації про спадкоємців позичальника Банку не є можливим у зв`язку з дією положень ст. 8 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, отримання позивачем інформації про осіб, які зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані є інформацією з обмеженим доступом, згідно з статтею 14 поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Заявник зазначає, що без інформації про спадкоємців, у тому числі тих, хто проживав за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого позичальника, банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається.

В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив розглянути заяву без його участі.

Згідно із ч. 3 ст. 118 ЦПК України заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Положеннями частин 1, 2 ст. 118 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 ЦПК України.

Положенням ч. 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Із системного аналізу зазначених норм вбачається, що процесуальний механізм забезпечення доказів у порядку, визначеному ст.116-118 ЦПК України, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою та метою застосування.

Таким чином, необхідно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів у разі неможливості учасниками справи самостійно їх надати (ст. 84 ЦПК України).

Зі змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що заявник просить витребувати докази: копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_2 ) станом на дату смерті померлого - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Серед іншого, суд зважає на те, що в розпорядженні представника заявника є інформація щодо місця перебування спадкової справи, яка зберігається у приватного нотаріуса Решетняк І. С., відтак підстави припускати, що цей засіб доказування може бути втрачений або отримання його копії стане згодом неможливим чи утрудненим, - відсутні.

Що стосується вимоги заяви АТ КБ «Приватбанк» в частині витребування з Центру надання адміністративних послуг м. Харкова інформації про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_2 ) станом на дату смерті померлого - ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд зважає на те, що в матеріалах, доданих до заяви про витребування доказів відсутні будь-які докази того, що заявником самостійно вживалися заходи щодо отримання таких відомостей.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що питання щодо забезпечення доказів вирішується судом у тому випадку, якщо надання таких доказів є необхідним та є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. Ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах, і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Схожі висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 635/7732/19 (провадження №61-19460ск20).

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником не наведено підстав для забезпечення цих доказів саме відповідно до положень ст. 116-118 ЦПК України.

У поданій заяві представником заявника не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований заявником спосіб. Зокрема, представником заявника не наведено доводів наявності підстав припускати, що засіб доказування, який просить витребувати заявник, може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява представника АТ КБ «ПриватБанк» Дудки В. Б. про забезпечення доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 116, 117, 118, 353, 354ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника АТ КБ «ПриватБанк» Дудки В. Б. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Щепіхіна