Справа № 404/5843/22
Номер провадження 2/404/1050/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

25 лютого 2025 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Щербини А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 квітня 2022 року при перегляді виписки в системі віддаленого обслуговування Приват24 довідався, що з його карткового рахунку в АТ КБ ПриватБанк № 334444 був здійснений платіж на користь ОСОБА_2 на суму 18800 грн. Кошти зараховані на картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) в АТ КБ ПриватБанк 100348 згідно квитанції номер Р24А від 26.06.2017, призначення платежу "Перевод на карту ПриватБанка", відправник ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ). Даний платіж був перерахований помилково через систему віддаленого обслуговування (мобільний додаток Приват24) АТ КБ ПриватБанк позивач ОСОБА_1 планував перерахувати дані кошти на власний картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 як «Переказ особистих коштів», але помилився в реквізитах, вказав платіж з невірним номером карти. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 18800 грн, 3% річних у розмірі 2988,43 грн та інфляційні витрати у розмірі 13014,60 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_3 матеріали цивільної справи передано на розгляд до Ленінському районному суду м. Кіровограда.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 березня 2024 року ОСОБА_4 матеріали цивільної справи передано на розгляд до Кіровському районному суду м. Кіровограда.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Варакіну Н.Б. для розгляду справи.

29 квітня 2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання.

02 грудня 2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда витребувано від АТ КБ «Приват Банк» інформацію щодо здійснення 26.06.2017 року з карткового рахунку № НОМЕР_4 , відкритого в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 , платіж в розмірі 18 800 грн., на картку № НОМЕР_5 , отримувач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Крім того, надати інформацію про дату народження ОСОБА_2 та місце його реєстрації. Номер та серію паспорта.

17.02.2025 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана інформація.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належними чином, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що, як зазначає ОСОБА_1 у позові, 27 квітня 2022 року при перегляді виписки в системі віддаленого обслуговування Приват24 він довідався, що з його карткового рахунку в АТ КБ ПриватБанк № 334444 був здійснений платіж на користь ОСОБА_2 на суму 18800 грн.

Кошти були зараховані на картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) в АТ КБ ПриватБанк 100348 згідно квитанції номер Р24А від 26.06.2017, призначення платежу "Перевод на карту ПриватБанка", відправник ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Даний платіж був перерахований, як зазначає позивач, помилково через систему віддаленого обслуговування (мобільний додаток Приват24) АТ КБ ПриватБанк, оскільки планував перерахувати дані кошти на власний картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 як «Переказ особистих коштів», але помилився в реквізитах, вказав платіж з невірним номером карти.

Доказом, що платіж був здійснений є квитанція номер Р24А від 26.06.2017, призначення платежу «Перевод на карту ПриватБанк», відправник ОСОБА_1 , сума 18800 грн. Доказами, що платіж був перерахований помилково, та планувався перераховуватись на власний картковий рахунок НОМЕР_6 є Довідка про наявність власного карткового рахунку № НОМЕР_7 .

Позивач звернувся до банку про помилковість платежу. На що отримав відповідь про неможливість повернення коштів.

Помилково перераховані грошові кошти у розмірі 18800 грн відповідач до теперішнього часу не повернув.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Аналіз вищезазначених положень цивільного законодавства дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».

Під час судового розгляду установлено, що відповідні спірні кошти перераховувались з особистого рахунку позивача, а між сторонами відсутні договірні, робочі чи інші стосунки, які б свідчили про наявність взаємних прав та обов`язків.

Враховуючи те, що грошові кошти в загальному розмірі 18800 грн набуті відповідачем безпідставно, позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 247, 263-265, 280-280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) грошові кошти у розмірі 34 803, грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду складено та проголошено 1 4.03.2025.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда