Справа № 541/337/25
Номер провадження 2/541/480/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 березня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавська області в складі:

головуючого судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

23 січня 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшли матеріали позовної заяви ТОВ «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що 18 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №3908722, а 26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» було укладено Договір факторингу №26/07/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські Фінансові Операції» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 26.07.2024 до Договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024, ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 67147,58 грн, з яких: 9999,96 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 57147,62 грн - сума заборгованості за відсотками. Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 не виконала свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість в сумі 67147,58 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 111).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направила (а.с. 103-104,110).

Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 14.03.2025 про проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір №3908722 (а.с.29-38). Відповідно до п. 1,2, 1.3 строк кредиту 360 днів, сума кредиту 10000 грн. Паспортом споживчого кредиту зазначено умови кредитування, в тому числі і розмір процентної ставки 730,00 % річних (а.с.46-48). Відповідачу на підставі Кредитного Договору від 18 серпня 2023 року №3908722 ТОВ «Лінеура Україна», як кредитодавець, надав суму кредиту в розмірі 10000,00 грн та перерахував кошти на платіжну картку відповідача НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією наданою АТ КП «Приват Банк», клієнтом якого є відповідач (а.с.49,107-108). Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного Договору, що підтверджується електронними підписами у самому Договорі та вище зазначених документах.

26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» було укладено Договір факторингу №26/07/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські Фінансові Операції» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.71-75), що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу (а.с.76). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 63747,59 грн, з яких: 9999,96 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 53747,63 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.84 зворот).

Відповідно до п 1.1. Договору факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до умов п. 1.3 Договору № 3908722 строк кредиту 360 днів: з 18.08.2023 року по 12.08.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 26.07.2024 року №26/07/2024, строк дії Договору № 3908722 від 18.08.2023 року не закінчився, а тому позивач в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, у період з 26.07.2024 по 12.08.2024 (17 календарних днів) здійснив нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 3399,99 грн.

Проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 3908722 від 18.08.2023, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 57147,62 грн.

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України.

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного.

Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до укладеного договору про відступлення прав вимоги №26/07/2024 від 26.07.2024 в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «Українські Фінансові Операції» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ТОВ «Українські Фінансові Операції» замінює ТОВ «Лінеура Україна» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги за зобов`язанням відповідача ОСОБА_1 , з правом вимоги повного належного виконання обов`язків ним за Кредитним Договором №3908722 від 18 серпня 2023 року.

Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним Договором №3908722 від 18 серпня 2023 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним Договором №3908722 від 18 серпня 2023 року в сумі 67147,58 грн, з яких: 9999,96 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 57147,62 грн - сума заборгованості за відсотками, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладених кредитних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст. 137 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання юридичних послуг від 01.08.2024 укладеного між адвокатом Дідухом Є.О. та ТОВ «Українські Фінансові Операції», детальний опис робіт (наданих послуг) від 11.12.2024, акт приймання передачі наданих послуг від 11.12.2024 до договору про надання юридичних послуг (а.с.81-84).

На переконання суду обсяг наданих послуг відповідає заявленій до відшкодування сумі витрат на правову допомогу.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 509,512,514,526,527,530,599,610,611,1054 ЦК України, ст.ст. 12,76-81,83,141,263,264,265,273,352,354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» (вул. Набережно Корчуватська, 27, прим. 2, ) заборгованість за Договором № 3908722 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.08.2023 в розмірі 67147 (шістдесят сім тисяч сто сорок сім) гривень 58 копійок, з яких: 9999,96 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 57147,62 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» судові витрати у розмірі 12422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу - 6000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. А. Городівський