Справа № 444/128/25
Провадження № 2-о/444/96/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області, Жовківська міська рада Львівського району Львівської області, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, у якій просять встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що державний акт на право приватної власності на землю IІ-ЛВ № 08610 виданий 29 серпня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45 належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Жовківської міської ради, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення заяви не заперечила, при розгляді справи покладається на думку суду.

Представник заінтересованої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотань не подавав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявника та заінтересованих осіб, які не з`явилися в судове засідання, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, подану заявницею ОСОБА_1 та представником заінтересованої особи Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Згідно зі статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підстава.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами і доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16).

Заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Глинськ Жовківського району Львівської області, що стверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого Жовківським РВ ГУ ДМС України у Львівській області 14 червня 2013 року.

Із Витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Із сторінки 10 паспорта громадянина України вбачається, що заявниця ОСОБА_1 21 липня 1979 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у Воле-Висоцькій сільській раді Жовківського району Львівської області.

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_2 , виданого 21 липня 1979 року, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб 21.07.1979. У зв`язку із реєстрацією шлюбу дружина змінила прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Глинсько Нестеровського району Львівської області і його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 30 липня 2003 року, на випадок своєї смерті, склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_4 . Заповіт посвідчено секретарем Глинської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 83.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується копією свідоцтва про смерть.

Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 березня 2016 року, виданого державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори, Львівської області, вбачається, що таким посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем майна гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_3 , що проживає в АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з автомобіля фабричної марки AUDI 100 AVANT 1.8, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 , зареєстрованого 23 липня 2013 року Жовква ВРЕР ДАІ при ГУМВС України у Львівській області і знаходиться на обліку там же. Спадкова справа № 12/2016. Зареєстровано в реєстрі за № 211.

Із копії довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 175 від 09 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала і була зареєстрована до дня її смерті в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 .

Із копії довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 176 від 09 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 проживав і був зареєстрований разом із своєю мамою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 до дня її смерті в АДРЕСА_1 і вели спільне господарство.

Із копії довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 177 від 09 лютого 2024 року вбачається, що земельну ділянку площею 1.3067 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області і належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 087610, заборони та арешту немає.

Отже, заявниця, ОСОБА_1 , являється спадкоємцем майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , а свідченням прийняття спадщини є свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.03.2016. ОСОБА_4 являвся спадкоємцем майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за заповітом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3067 га на території Глинської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ № 087610 від 29.08.2001, однак в такому державному акті прізвище ОСОБА_3 записано помилково як « ОСОБА_1 », що не відповідає викладеному у свідоцтві про смерть останньої.

Окрім цього, вищевказаною довідкою від 09.02.2024 № 177 стверджується, що саме ОСОБА_3 була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3067 га на території Глинської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ № 087610 від 29.08.2001.

Встановлено, що через неправильне написання прізвища ОСОБА_3 в державному акті на право приватної власності на землю виданого громадянину України у заявниці виникли проблеми у підтвердженні належності документів, що і змусило її звернутися до суду із вказаною заявою про встановлення факту належності документу особі.

Прийняття рішення суду про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявниці для спадкування.

Встановити іншим способом факт належності правовстановлюючого документу як рішенням суду неможливо.

При цьому суд враховує, що документ не втрачений, а лише у такому є розбіжність з фактичними даними, яку неможливо виправити.

Тобто з врахуванням комплексу вивчених судом обставин та підтверджених таких документами, приходжу до висновку, що юридичний факт, який просить встановити заявниця, є обґрунтованим та підтвердженим дослідженими доказами.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявниці.

Керуючись ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 315-318, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що державний акт на право приватної власності на землю IІ-ЛВ № 08610 виданий 29 серпня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45 належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Глинськ Жовківського району Львівської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , телефон НОМЕР_7 , адреса електронної пошти відсутня, електронний кабінет відсутній)

Заінтересована особа 1: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області (юридична адреса: вулиця Воїнів УПА, 1, місто Жовква, Львівський (колишній Жовківський) район, Львівська область, 80300, , телефон: 03252 22434, електронна пошта, адреса: невідома)

Заінтересована особа 2: Жовківська міська рада Львівського району Львівської області (юридична адреса: вулиця Львівська, будинок № 40, місто Жовква, Львівський (раніше Жовківський) район, Львівська область, 80300, , телефон: (03252) 21-264, електронна пошта, адреса: .

Повне рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя Ясиновський Р. Б.