Провадження № 2/466/803/25
У Х В А Л А

13 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Комарницької В.-М. В.,

представника позивача Василишина К.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок розповсюдження недостовірної інформації,-

в с т а н о в и в:

30.10.2024 фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок розповсюдження недостовірної інформації.

Ухвалою суду від 01.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

22.01.2025 на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Когут Л.І. про закриття провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що спірні правовідносини виникли між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 та підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, а тому дана справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Львова.

27.01.2025 представник позивача подав до суду заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, які мотивовані тим, що вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими. Зазначив, що внаслідок опублікованої ОСОБА_3 інформації не лише завдано шкоду діловій репутації ОСОБА_2 як суб`єкта господарювання, а й принижено честь та гідність останнього як особи, відтак справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник відповідача клопотання про закриття провадження підтримала, просила його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, надав пояснення аналогічні змісту поданих раніше заперечень.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежовувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметом спору у цій справі є про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок розповсюдження недостовірної інформації, неправдиві відомості стосовно якої поширено ФОП ОСОБА_3 та які стосуються здійснення саме господарської діяльності позивачем та відповідачем.

За частиною першою статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до Глави 3 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 201 ЦК України ділова репутація належить до особистого немайнового блага, яке охороняється цивільним законодавством, а частина друга статті 34 Господарського кодексу України вказує на те, що поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання, є дискредитацією суб`єкта господарювання.

Подібні за змістом висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 грудня 2021 року в справі № 12-52гс21.

Згідно статті 45 ГПК України позивачами є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування, що подали позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, а відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 14-641цс18.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , який як встановлено в ході підготовчого засідання є також фізичною особою-підприємцем та відомості які пощирені останнім стосуються саме здійснення господарських правовідносин між суб`єктами господарювання.

Отже, з наведеного вище слідує, що сторонами спору є юридичні особи. Спори юридичних осіб мають розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 750/2052/16-ц (провадження № 14-641цс18), а також у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 758/6022/14-ц (провадження № 61-24072св18) та від 07 грудня 2022 року у справі № 522/5868/21 (провадження № 61-9528ск22), якими з підстав порушення правил юрисдикції скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанції з закриттям провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).

Таким чином, клопотання представника відповідача про закриття провадження підлягає задоволенню, провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (який є фізичною особою-підприємцем) про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок розповсюдження недостовірної інформації підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 49, 206, 255, 256 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок розповсюдження недостовірної інформації - задовольнити.

Провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок розповсюдження недостовірної інформації - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд заявлених ним позовних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду. Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя: О. І. Баєва