УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 744/7/25

провадження № 61-2862ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу, виданого Семенівським районним судом Чернігівської області 10 січня 2025 року за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу задоволено частково. Скасовано судовий наказ у цивільній справі № 744/7/25, виданий Семенівським районним судом Чернігівської області 10 січня 2025 року за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 . У задоволенні решти заяви ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. Роз`яснено ОСОБА_1 право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаною ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року повернуто.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Даний перелік є вичерпним і ухвали суду про скасування судового наказу не містить.

06 березня 2025 року Чумаченко С. О., який діє від імені ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року в указаній вище справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;.

Отже, ЦПК України не передбачено права на оскарження у касаційному порядку ухвал суду першої інстанції, які не переглядалися апеляційним судом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року необхідно відмовити, оскільки ця ухвала не переглядалася апеляційним судом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал, на які подаються апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 353 ЦПК України визначено, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу.

Інших ухвал, які стосуються судового наказу, зокрема й ухвал про скасування судового наказу, в переліку статті 353 ЦПК України не наведено.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Оскільки ухвала про скасування судового наказу (стосовно будь-яких вимог) не підлягає апеляційному оскарженню відповідно до переліку встановленого статтею 353 ЦПК України, тому апеляційний суд на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 цього Кодексу, не приймає до розгляду та повертає апеляційну скаргу.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 336/5302/18 (провадження № 61-4581св19).

Отже, повертаючи скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції про скасування судового наказу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що стаття 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано апеляційну скаргу окремо від рішення суду. У цьому переліку відсутня ухвала щодо скасування судового наказу, а тому ця ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що стаття 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано апеляційну скаргу окремо від рішення суду, а оскільки у цьому переліку відсутня ухвала щодо скасування судового наказу, ця ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до неправильного розуміння заявником норм процесуального права.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу, виданого Семенівським районним судом Чернігівської області 10 січня 2025 року за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
Є. В. Петров