Справа № 724/71/25
Провадження № 2/724/183/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хотинської міської ради Дністроського району Чернівецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Хотинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Заповітом посвідченим Хотинською державною нотаріальною конторою Чернівецької області від 04.11.1974 року за № 2074, ОСОБА_2 заповів усе майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати по закону гр. ОСОБА_1 .

Вказує, що 24.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Хотинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої було відкриту спадкову справу № 409/2024. 11.12.2024 року до Хотинської державної нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , проте нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний новозбудований житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами та відсутності реєстрації права власності на даний будинок.

Інших близьких родичів спадкодавця, які б претендували на спадкове майно, чи осіб які б могли претендувати на обов`язкову частку у спадщині немає. Спадкоємців першої черги та послідуючих черг, які б могли претендувати на спадкування належного спадкодавцю майна немає.

20.01.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій вона просить визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок садибного типу літ. «Ж-1», загальна площа 81,7 м.кв., житлова площа 51,9 м.кв., господарські будівлі та споруди: літ. «ж» - веранда, літ. «ж1» - тераса, літ. «ж2» - ганок, літ. «З» - гараж, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - сарай, літ. «М» - сарай, літ. Н - навіс, літ «ПГ» - погріб.

Ухвалою суду від 21.01.2025 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до п 1ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

Згідно заповіту від 04.11.1974 року, посвідченого нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Бричаєвим В.П. та зареєстровано в реєстрі № 2074, ОСОБА_2 усе своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому по закону, заповів ОСОБА_1 . Вказаний заповіт чинний, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 79694579 від 14.01.2025.

Як вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78868583 від 24.10.2024, після смерті ОСОБА_2 в Хотинській державній нотаріальній конторі, 24.10.2024 було заведено спадкову справу № 409/2024.

Постановою державного нотаріуса Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є.Р. від 11.12.2024 року № 932/02-14 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, та відсутності реєстрації права власності на даний будинок.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.12.1963року посвідченого нотаріусом другої Новоселицької державної нотаріальної контори за реєстром № 2528, ОСОБА_2 є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно до довідки № 4325 від 14.10.2024 року ОСОБА_2 дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 16.11.1984 року по день смерті. Із померлою особою за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: пасинок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім цього, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_5 купили будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_2 почав будувати новий будинок на місці старого. Тобто єдиним власником будинку збудованого в 1990 році був ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 фактично прийняв у спадщину даний будинок і здійснював заходи з його збереження.

Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 складається із житловий будинок садибного типу літ. «Ж-1», загальна площа 81,7 м.кв., житлова площа 51,9 м.кв., господарські будівлі та споруди: літ. «ж» - веранда, літ. «ж1» - тераса, літ. «ж2» - ганок, літ. «З» - гараж, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - сарай, літ. «М» - сарай, літ. Н - навіс , літ «ПГ» - погріб.

Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України про спадкове право застосовуються до спадщини, яка відкрилась після 1 січня 2004 року.

На підставі пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців.

На підставі частини 1 та 2 ст.524 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

На підставі ч.1 та 2 ст.548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За змістом ч.1 та 2 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

На підставі ст.560 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» судам слід мати на увазі, що відповідно до гл.7 Закону України від 2 вересня 1993 р. "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку.

Отже, фактична відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно оригіналу правовстановлюючих документів позбавляє нотаріуса можливості видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю.

З метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що відповідач визнав позов та те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволених позовних вимог у разі задоволення позовну на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути іншу частину судового збору у розмірі 4173,24 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 346, 392, 1217, 1223, ч. 3 ст.1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 142, 200, 206, 247, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Хотинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та складається із: житловий будинок літ. «Ж-1», загальна площа 81,7 м.кв., житлова площа 51,9 м.кв., літ. «ж» - веранда, літ. «ж1» - тераса, літ. «ж2» - ганок, літ. «З» - гараж, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - сарай, літ. «М» - сарай, літ. Н - навіс , літ «ПГ» - погріб, які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Хотинської міської ради (зареєстроване місце знаходження: вул. О.Кобилянської 2 А, м.Хотин, Дністровського району, Чернівецької області, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 4173,24 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17.03.2025 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ