Справа № 333/9123/25
Провадження № 2/333/811/25
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Железняк Лариси Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

16.10.2024 року представник позивача звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини, яка є непрацездатною.

В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували в шлюбі з 19.07.2003 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 331.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2022 року у цивільній справі № 333/3496/22 шлюб між ними розірвано.

З 2009 позивач є особою з інвалідністю. 19.02.2020 року вона отримала статус особи з інвалідністю другої групи безстроково, перебуває на обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області. На даний час отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2980,00 грн., що підтверджується Довідкою МСЕК серія 12 ААБ № 658015 та Довідкою про доходи від 21.05.2024 року. До 14.10.2024 року вона працювала медичною сестрою приймального відділення в КНП «Міська лікарня № 1». 14.10.2024 року була змушена звільнитися з роботи, оскільки за станом здоров`я не могла надалі належним чином виконувати свої професійні обов`язки.

На даний час у неї суттєво змінилися життєві обставини, вона втратила роботу та доходи, через що потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка.

Її доходи складаються виключно з пенсії по інвалідності, інших доходів не має, працювати не може за станом здоров`я, тому не може самостійно забезпечити собі необхідне та належне існування.

Позивачка має низку хронічних та гострих захворювань, а тому потребує постійного та безперервного лікування, прийому вартісних ліків та оздоровчої реабілітації для підтримання свого стану здоров`я. Потребую хірургічного лікування в стаціонарі та постійного лікування в домашніх умовах, що тягне значні витрати, які вона не в змозі дозволити собі у зв`язку з відсутністю коштів. Отримуваної нею пенсії по інвалідності не вистачає навіть на достатнє харчування та нагальні побутові потреби. У зв`язку з недостатністю коштів для проживання, вона вимушена обмежувати себе в лікуванні, хоча потребує постійного безперервного лікування. Орієнтовна вартість купівлі ліків та медичних засобів (бинти, мазі тощо) на місяць становить близько 8000,00 грн. Після звільнення у неї повністю відсутня така можливість. Потреба у постійному лікуванні та купівлі коштовних ліків та медичних засобів підтверджує, що отримуваної нею пенсії в розмірі 2980,00 грн. вкрай не вистачає, вона вимушена у всьому собі відмовляти. Відповідач, її колишній чоловік є працездатним, працевлаштований офіційно, отримує високу заробітну плату, має можливість надавати їй достатню матеріальну допомогу, відповідно до її стану здоров`я. Просить стягнути з відповідача на утримання позивачки аліменти у розмірі частини всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та довічно.

Ухвалою від 18.10.2024 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

21.01.2025 р. до суду надійшов відзив, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково, вважав достатнім та справедливим призначення аліментів в твердій грошовій сумі 3000 грн. на місяць, оскільки вважає, що позивачем не надано належних доказів для визначення розміру аліментів. Крім того вказав, що відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ № 658015, а саме п. 12 висновок про умови та характер праці позивач може виконувати легку працю по індивідуальному графіку. Згідно довідки № 6351 від 14.10.2024 р. Запорізької філії ЗОЦЗ позивачка не зареєстрована як безробітна та шукаюча роботу, хоча може виконувати легку працю по індивідуальному графіку, що свідчить про те, що остання не має наміру шукати роботу та забезпечувати себе. Крім того, з відповідача рішенням суду від 21.11.2022 року стягуються аліменти на користь позивачки на утримання їхнього неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 08.09.2022 року до його повноліття, заборгованості не має. З грудня 2024 року син проживає з батьком та перебуває на його утриманні, аліменти нараховані залишаються у позивачки. Крім того, він наразі перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , має іншу сім`ю та сплачує орендну плату за орендоване житло у розмірі 7000 грн. без урахування комунальних послуг. Рішенням суду у справі про поділ майна подружжя з нього стягнуто на користь позивачки 112630 грн., що також підтверджено постановою про закінчення виконавчого провадження від 16.09.2024 р.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні відзив підтримали, надали до суду клопотання про долучення доказів та пояснили, що позивачка подала до суду позовну заяву про стягнення аліментів у розмірі частки всіх видів заробітку (доходів) на місяць з їхньої спільної повнолітньої доньки ОСОБА_6 та надали довідку про доходи відповідача за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 р.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 19.07.2003 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 331.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2022 року у цивільній справі № 333/3496/22 шлюб між ними розірвано.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААБ № 658015 19.02.2020 року ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності безстроково. За висновком може виконувати легку працю по індивідуальному графіку.

Відповідно до довідки про доходи від 22.01.2025 р ОСОБА_1 за період з серпня 2024 р. по січень 2025 року отримала пенсію по інвалідності у розмірі 17880 грн.

14.10.2024 р. ОСОБА_1 звільнена з посади медичної сестри стаціонару приймального відділення КНП «Міська лікарня №1» за згодою сторін, що підтверджується записом в трудовій книжці ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

Станом на 14.10.2024 року ОСОБА_1 на обліку в Запорізькій філії Запорізького обласного центру зайнятості як безробітна та шукаюча роботу не перебуває.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6691 від 03.01.2025 р. ОСОБА_1 має основний діагноз ПТФС обох нижніх кінцівок. Набряково-виразкова форма. Циркулярні трофічні виразки обох гомілок та стоп. ХВН ст..декомпенсації. СЕАР С6. Супутній діагноз: гіпертонічна хвороба ІІІ ст.3ст ДВДР. Ожиріння 4 ст., прогресуючий перебіг, аліментарно-конституційного генезу. Постгеморагічна анемія середньої тяжкості, що також підтверджено довідкою лікаря-хірурга ОСОБА_7 КНП «Міська лікарня № 7» ЗМР.

За період з жовтня 2024 р. по січень 2025 р. ОСОБА_1 надала платіжні чеки на придбання ліків на суму 31349,64 грн.

Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2022 року та ухвали від 16.12.2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості від 22.01.2025 р. Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі заборгованість по аліментам ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_8 18.02.2023 року зареєстрували свій шлюб в Хортицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 43.

Згідно довідки про доходи № 9 від 24.01.2025 року ОСОБА_2 працює помічником начальника служби ВЧ НОМЕР_3 Національної гвардії України загальна сума доходу за період з 01.01.2024 р. по 31.12.2024 р. за винятком аліментів становить 509049 грн. 99 коп.

Відповідно до договору оренди від 13.01.2025 р. ОСОБА_2 приймає у строкове платне користування 2-х кімнатну квартиру строком до 13.07.2025 р. з орендною платою 7000 грн. на місяць.

Відповідно до ст.75СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I,II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним узв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно доЦивільного кодексу України.

Відповідно до ст.76СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка є непрацездатною, потребує постійного догляду та лікування у зв`язку з наявною в неї інвалідністю, яку їй було встановлено під час перебування у шлюбі з відповідачем та оскільки судом встановлено, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу колишній дружині та визнає позов частково, то позов підлягає частковому задоволенню.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, позивачем подано позов до повнолітньої доньки про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі частини від її доходу. Справа призначена до розгляду на 12.03.2025 р.

Відповідно до ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом зменшений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує ту обставину, що позивач має ряд хронічних захворювань, розмір її пенсії не є достатнім для отримання лікування та гідного рівня проживання.

При визначені розміру аліментів, які можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача суд враховує, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу, оскільки офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, але має іншу сім`ю та сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу на утримання спільного з позивачем неповнолітнього сина щомісячно.

Відповідно до ч.3 ст. 79 СК України якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/7 частки від всіх видів його доходу. Наведене на переконання суду, дасть змогу забезпечити їй матеріальну допомогу необхідну для лікування та оздоровлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов представника ОСОБА_1 адвоката Железняк Лариси Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментівна утримання колишньої непрацездатної дружини-інваліда задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.10.2024 р. протягом строку інвалідності.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Ю.Р. Піх