ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2346/25 Справа № 199/873/24 Головуючий у першій інстанції: - Богун О.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська у складі судді Богун О.О. від 11 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сторони мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться на утриманні позивача. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2023 року були стягнені аліменти з ОСОБА_1 на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки в розмірі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи проводити стягнення з 21 жовтня 2022 року. 24 лютого 2023 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кірсановим С.І. відкрито виконавче провадження №71130309. Внаслідок невиконання відповідачем рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31.01.2023 утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки за період з початку жовтня 2022 року та по кінець грудня 2023 року в розмірі 106462,38 грн. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення по виплаті аліментів на утримання дитини за період з 31 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року в розмірі 17730, 32 грн. Враховуючи те, що відповідач до сьогодні не сплачує в належному обсязі аліменти, позивачка змушена звернутися з позовом про стягнення пені за прострочення по виплаті аліментів на утримання дитини за період з травня 2023 року по грудень 2023 року. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконавчим провадженням №71130309 у розмірі 20650,00 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, - задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення по виплаті аліментів на утримання дитини за період з 01 травня 2023 року по 31 грудня 2023 року в розмірі 20 650 (двадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного заочного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного заочного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 13).

Заочним рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2023 року у справі №199/7886/22 зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 10000 гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21 жовтня 2022 року (а.с. 14-17).

Постановою державного виконавця Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кірсанова С.І. від 24.02.2023 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №199/7886/22 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі 10000,00 грн (а.с. 19).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим документом №199/7886/22 від 13.02.2023 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , заборгованість по аліментам станом на 31.12.2023 становить 106462,38 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 серпня 2023 року у справі №199/4176/23 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення по виплаті аліментів на утримання дитини за період з 31 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року в розмірі 17730,32 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року у цивільній справі №199/4176/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 серпня 2023 року, яким стягнуто неустойку (пеню) за прострочення по виплаті аліментів на утримання дитини за період з 31 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року в розмірі 17730,32 грн - скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - відмовлено. Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових справ, зазначена постанова апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржувалась.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2023 року у справі №199/7886/22, яким стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в сумі 10000,00 грн було оскаржено відповідачем в апеляційному порядку та постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року змінено в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дитини з 10000,00 грн до 4000,00 грн. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових справ, вказана постанова апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто у разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно із частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновки, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що у такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19 (провадження №61-16670сво19).

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлено період стягнення пені за прострочення плати аліментів з травня 2023 року по грудень 2023 року.

Разом з тим, судом встановлено, що заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2023 року у справі №199/7886/22, яким стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в сумі 10000,00 грн було оскаржено відповідачем в апеляційному порядку та постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року змінено в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дитини з 10000,00 грн до 4000,00 грн. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових справ, вказана постанова апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржувалась.

Відтак, передбачене частиною першою статті 196 СК України право позивачки на стягнення із відповідача неустойки (пені), як міри відповідальності платника аліментів за прострочення їх плати, виходячи з його обов`язку зі сплати аліментів саме в сумі 10000,00 грн, - відсутнє.

Крім того, колегія звертає увагу, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року у цивільній справі №199/4176/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 серпня 2023 року, яким стягнуто неустойку (пеню) за прострочення по виплаті аліментів на утримання дитини за період з 31 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року в розмірі 17730,32 грн - скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - відмовлено. Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових справ, зазначена постанова апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржувалась.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, встановивши, що позивачкою заявлено період стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини з травня 2023 року по грудень 2023 року; приймаючи до уваги, що судове рішення про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини у зміненому розмірі з 10000,00 грн на 4000,00 грн набрало законної сили 30 липня 2024 року, - колегія дійшла висновку, що відповідачем спростовано презумпцію вини платника аліментів у виникненні прострочення виконання своїх зобов`язань, доведено відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів за період з травня 2023 по грудень 2023 року, а тому підстави для стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за заявлений позивачкою період відсутні.

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 05 березня 2025 року.

Повний текст постанови складено 17 березня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

І.А. Єлізаренко