ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року

м. Харків

справа № 646/9520/23

провадження № 22-ц/818/862/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Кононенка Олега Володимировича, в особі представника ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2024 року, постановлене суддею Клімовою С.В.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ТОВ « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5513243 від 09 лютого 2022 року, який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

19.06.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19062023, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками. Відповідно Реєстру Боржників - Додатку № 1 Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право вимоги до відповідача в 31 566,60 грн, з яких: 9 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 566,60 грн - сума заборгованості за відсотками.

Крім того 10.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10266-02/2022, який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (копія витягу з договору факторингу). Відповідно до реєстру боржників від 13.01.2023 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 229,00 гривень, з яких: 3000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 229,00 гривень сума заборгованості за відсотками.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість по кредиту позивач звернувся до суду з наступним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 39 795,60 грн.

Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 2684,00 грн, сплачені ним при подачі позову до суду.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», на р/р № НОМЕР_2 в АТ «ТАС Комбанк», , заборгованість за договором кредиту № 5513243 від 09.02.2022 року у розмірі 31 566,60 грн (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят шість гривень 60 копійок), за договором кредиту № 10266-02/2022 від 10.02.2022 року у розмірі 8 229,00 грн (вісім тисяч двісті двадцять дев`ять гривень 00 копійок) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 гривень.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, на нікчемність кредитного договору № 5513243 від 09.02.2022, та кредитного договору №10266-02/2022 від 10.02.2022 року, оскільки вказані кредитні договори не містять умови щодо відповідальності кредитодавця, а лише для позичальника, що не є належним виконанням законодавства про споживче кредитування. Відсутня Публічна частина кредитного договору, зокрема, Умови отримання фінансових кредитів не містить підписів жодної зі сторін правочину, а отже не відповідає вимогам щодо письмової форми правочину, також відсутні докази щодо виконання обов`язку кредитодавця про надання відповідачу примірника публічної частини цього договору, а сам текст кредитного договору не містить усіх обов`язкових за законодавством умов. Більше того, позивачем не надано доказів направлення відповідачу «повідомлення про відступлення права вимоги» за кредитним договором. Тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Вказує, що згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору, вбачається, що відсотки нараховані з 19.06.2023 року по 31.10. 2023 року, тобто поза межами строку повернення кредиту. Також, розмір відсотка є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. З вказаного вбачається, що датою повернення коштів за договором № 5513243 від 09.02.2022 року є 09.02.2023 року. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, тобто після 09.02.2023 року. Отже, оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, вимога Позивача про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 19.06.2023 року по 31.10. 2023 року не відповідає умовам договору і як наслідок є не правомірною. Зазначає, що позивачем не надано належних та достовірних доказів проведення безготівкового розрахунку, оскільки в справі відсутні будь-які докази того, що останнім передано відповідачу на виконання договору № 5513243 від 09.02.2022 року суму коштів у розмірі 9000 грн. 00 коп. Зазначає, що за Договором факторингу № 113012023 від 13.01.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 8 229,00 грн., з яких:3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;5 229,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно пункту 1.3 договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в сумі 9000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.2. Договору, кредит надається на 30 днів, тобто до 10.02.2022 року. Вважає, що вимоги позивача є не обґрунтовані належними та допустимими доказами з оглядом на наступне. Кредитним договором встановлено строк повернення кредитного зобов`язання, що має істотне значення, оскільки після цього строку, Позивач не має права нараховувати відсотки. Відповідно до договору, дата повернення коштів - 10.02.2022 року. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору, вбачаєтьсяо, що відсотки нараховані з 13.01.2023 року по 31.10. 2023 року, тобто поза межами строку повернення кредиту. Також, розмір відсотка є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. З вказаного вбачається, що датою повернення коштів за договором №1026602/2022 від 10.02.2022 року є 10.02.2023 року. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, тобто після 10.02.2022 року. Отже, оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, вимога Позивача про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 13.01.2023 року по 31.10. 2023 року не відповідає умовам договору і як наслідок є не правомірною. Крім того, позивачем не надано належних та достовірних доказів проведення безготівкового розрахунку, оскільки в справі відсутні будь-які докази того, що останнім передано відповідачу на виконання договору №10266-02/2022 від 10.02.2022 року суму коштів у розмірі 3000 грн. 00 коп. Наголошує, що єдиним документом, що може прямо підтверджувати передачу права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо боргу ОСОБА_1 є витяг з Реєстру права вимоги та Реєстру боржників № 1 від 13.01.2023 за Договором факторингу № 113012023 від 13.01.2023 та Витяг з Реєстру боржників № 1 від 19.06.2023 за Договором факторингу № 19062023 від 19.06.2023. Зазначений витяг з реєстру боржників, на який посилається Позивач як на належний та допустимий доказ, не може бути визнаний таким в розумінні глави 5 ЦПК України. Даний витяг не містить реквізитів, які повинні бути відображені в оригіналі документу, зокрема відсутні підписи, як Фактора та Клієнта та відтиски печаток.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами.

Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5513243 від 09 лютого 2022 року. Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 9 000,00 грн строком на 360 дні, з стандартною процентною ставкою 1,99 %, знижена процентна ставка 0,597 %.

Пунктом 5 Договору обумовлено повернення кредиту та плата процентів за користування кредитом згідно з графіком платежів. Договором визначено, що відповідач ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил. Як зазначає представник позивача, кредитний договір 5513243 від 09 лютого 2022 року було укладено відповідачем шляхом підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС Товариства.

19.06.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19062023, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками. Відповідно Реєстру Боржників - Додатку № 1 Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право вимоги до відповідача в 31 566,60 грн, з яких: 9 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 566,60 грн - сума заборгованості за відсотками.

Крім того 10.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10266-02/2022, який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (копія витягу з договору факторингу). Відповідно до реєстру боржників від 13.01.2023 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 229,00 гривень, з яких: 3000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 229,00 гривень сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 5513243 від 09.02.2022 року за період з 19.06.2023 по 31.10.2023 ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 31 566,60 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 10266-02/2022 від 10.02.2022 року за період з 13.01.2023 по 31.10.2023 ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 8 229,00 гривень.

З картки обліку Договору ( розрахунок заборгованості) № 5513243 від 09.02.2022 року вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 за період з 09.02.2022 року по 18.06.2023 року не було внесено жодного платежу на погашення заборгованості.

З розрахунку заборгованості за договором № 10266-02/2022 від 10.02.2022 року вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 за період з 10.02.2022 року по 12.01.2023 року не було внесено жодного платежу на погашення заборгованості.

З відповіді за вих. № 2919_28 від 29.04.2024 року вбачається, що між ТОВ « Універсальні платіжні рішення» та ТОВ « ФК « ІНВЕСТРУМ» укладено договір на переказ коштів ФК-150920 від 15.09.2020. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на патіжну картку клієнта: 10.02.2022 11:55:06 на суму 3 000,00 грн, маска картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua 136965917, призначення платежу: « зачисление 3000 грн на карту НОМЕР_3 ».

Згідно відповіді керівника процесингового центру АТ «ПУМБ» № КНО-2.4/78 від 23.06.2023 року повідомлено, що АТ «ПУМБ» в рамках співпраці з ТОВ «Авентус Україна» за договором про організацію взаємодії при прийманні платежів № 01-19 від 15.08.2019 року підтверджує зарахування коштів клієнтів згідно наведеного переліку операцій у додатку 1, зокрема 09.02.2022 року на картку НОМЕР_3 у розмірі 9000 грн.

Відповідно достатті 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно достатті 6 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК Українипередбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 6 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині 1 статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК Українипередбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

У даній справі судом встановлено, що договір № 5513243 від 09 лютого 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М469521» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

Відповідно до пункту 1.3. укладеного договору Сума кредиту (загальний розмір) складає: 9000,00 грн.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що строк кредиту 360 днів, Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Відповідно до пункту 1.5.1. договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору.

Крім того, договором передбачено застосування зниженої процентної ставки, яка становить 0,597 % в день (пп.1.5.2 договору).

Аналогічну інформацію містить паспорт споживчого кредиту, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором «М469521» 09.02.2022 року.

Колегія суддів зауважує, що у вказаному договорі сторонами погоджено суму і строк кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів, порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація тощо. Відсотки нараховані в межах строку дії договору.

Крім того, розрахунок заборгованості, проведений первісним кредитором до відступлення прав вимог, відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не проводив. Крім того, відповідачем не наведено жодних обґрунтувань помилковості здійснених розрахунків заборгованості за вказаним кредитним договором.

Також встановлено, що договір № 10266-02/2022 від 10.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W2025» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

Згідно п. 1.1 Договору сума кредиту складає 3000 грн. Пунктом 1.2 встановлено строк надання кредиту 30 календарних днів, тобто до 11.03.2022. Відповідно до п. 4.3 Договору, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2, проценти передбачені у п. 2.4 Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору

Отже, зобов`язання відповідача за кредитним договором № 10266-02/2022 від 10.02.2022 року на момент звернення до суду не виконані. Суми, які підлягають стягненню, повністю відповідають умовам вказаного договору та строку його дії, а саме: з першого дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 дня прострочення.

Посилання відповідача на те, що позивачем не надано належних та достовірних доказів проведення безготівкового розрахунку, оскільки в справі відсутні будь-які докази того, що останнім передано відповідачу на виконання договору кошти, колегією суддів не приймається, оскільки спростовується матеріалами справи.

Так, з відповіді за вих. № 2919_28 від 29.04.2024 року вбачається, що між ТОВ « Універсальні платіжні рішення» та ТОВ « ФК « ІНВЕСТРУМ» укладено договір на переказ коштів ФК-150920 від 15.09.2020. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на патіжну картку клієнта: 10.02.2022 11:55:06 на суму 3 000,00 грн, маска картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua 136965917, призначення платежу: « зачисление 3000 грн на карту НОМЕР_3 ».

Також, згідно відповіді керівника процесингового центру АТ «ПУМБ» № КНО-2.4/78 від 23.06.2023 року повідомлено, що АТ «ПУМБ» в рамках співпраці з ТОВ «Авентус Україна» за договором про організацію взаємодії при прийманні платежів № 01-19 від 15.08.2019 року підтверджує зарахування коштів клієнтів згідно наведеного переліку операцій у додатку 1, зокрема 09.02.2022 року на картку НОМЕР_3 у розмірі 9000 грн.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що кредитні договори укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогамстатті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за відсутності належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка відповідачу не належить, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, кредитні договори в установленому законом порядку не оспорював та не визнавав недійсними.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що останнім не спростовано, колегія суддів погоджується із висновком суду про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 39795,60 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно дост.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.п. в п. 4 ч. 1ст.382ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367,368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382-384,389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

Судді: О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова