П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Київ

Справа №372/2730/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/3686/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Цюрпіти Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Зінченко О.М. 16 вересня 2024 року в м. Обухів, повний текст рішення складений 26 вересня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:

§ визнати незаконним та скасувати наказ ПАТ «Центренерго» №130/ОС від 29 квітня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго»;

§ поновити ОСОБА_1 на посаді помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго»;

§ стягнути з ПАТ «Центренерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

§ стягнути з ПАТ «Центренерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50000,00 грн;

§ витребувати від ПАТ «Центренерго» належним чином засвідчену довідку про розмір середньої та середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 за період лютий-березень 2024 року;

§ стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що наказом №92-К від 03 червня 2020 року позивач була прийнята на посаду помічника генерального директора ПАТ «Центренерго». Після приходу у серпні 2023 року на посаду генерального директора А.Чуркіна , позивача було викликано до останнього та поінформовано, що у зв'язку з бажанням нового Генерального директора працювати зі своїм помічником позивачці потрібно звільнити посаду помічника Генерального директора, на що вона погодилась та було домовлено, що їй можна вибрати будь-який відділ написавши заяву про переведення, яка буде підписане.

У вересні 2023 року позивачем було написано заяву про переведення на посаду інженера Департаменту капітального будівництва ПАТ «Центренерго» з проханням залишити їй надбавку та розмір премії посади помічника Генерального директора, у зв`язку з тим, що оклад посади інженера Департаменту капітального будівництва ПАТ «Центренерго» є меншим окладу посади помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго». Вказана заява досі не підписана у зв`язку з виниклим конфліктом з начальником департаменту по роботі з персоналом та соціальним питанням ОСОБА_3 , яка відмовилась погоджувати переведення, вела себе грубо та зухвало, пригрозила, що якщо заява не буде написана без врахування надбавки та премії - знайде усі можливі способи, щоб організувати позбавлення всіх можливих доплат та звільнити її з роботи.

У вересні 2023 року усним наказом ОСОБА_1 було переведено на посаду інженера Департаменту капітального будівництва ПАТ «Центренерго» для виконання відповідних функцій, однак до моменту звільнення позивач перебувала на посаді помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго». На підтвердження того, що позивач дійсно працювала на посаді провідного інженера управління департаменту з виробництва технічної політики та капітального будівництва свідчать довідки про виконання показників преміювання за основні результати господарської діяльності відділу впровадження інвестиційних проектів та капітального будівництва за підписом начальника Департаменту з виробництва, технічної політики та капітального будівництва Лагутіна А.О. відносно позивача та службові записки Начальника департаменту з виробництва, технічної політики та капітального будівництва Лагутіна А.О. про відсутність виробничих упущень та недоліків позивача. Як слідує з вказаних довідок, позивач перебуває на посаді провідного інженера департаменту з виробництва технічної політики та капітального будівництва відповідно до заяви на переведення від 26 вересня 2023 року.

28 лютого 2024 року позивач отримала повідомлення про заплановане вивільнення у зв`язку з скороченням штату №1 від 28 лютого 2024 року та була попереджена, що посада, яку вона обіймає підлягає скороченню на підставі рішення Дирекції ПАТ «Центренерго» (протокол засідання від 15 лютого 2024 року №13/2024) та у зв`язку з введенням в дію штатного розпису працівників апарату управління ПАТ «Центренерго» затвердженого 16 лютого 2024 року. 29 квітня 2024 року позивач отримала пропозицію №2 від 29 квітня 2024 року «Щодо переведення на іншу вакантну посаду у зв`язку із скороченням штату» та її було проінформовано, що у випадку відмови від запропонованих посад її буде звільнено за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Однак позивач не погодилася з вказаним повідомленням вказавши про невідповідність посад її освіті, досвіду роботи та кваліфікації, про що свідчить її підпис та пояснення. 29 квітня 2024 року позивача було звільнено з посади помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго» згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників та видано трудову книжку, відповідно до Наказу №130/ОС від 29 квітня 2024 року.

Позивач вважає, що наказ ПАТ «Центренерго» №130/ОС від 29 квітня 2024 року про її звільнення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки ПАТ «Центренерго» не виконало обов`язку передбаченого ст.49-2 КЗпП України та не запропонувало позивачу усі вакансії станом на 29 квітня 2024 року, що відповідають зазначеним вимогам (професії чи спеціальності позивача), які існували на підприємстві. Також відповідачем при звільненні позивача не було враховано, що було скорочено посаду помічника Генерального директора, відповідно до штатного розпису було три посади помічника, а позивач з трьох помічників мала найбільший досвід роботи на цій посаді. Але порівняльний аналіз рівня кваліфікації працівників та продуктивність праці відсутній, бо не проводився. Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування є похідними від позовних вимог про визнання незаконним та поновлення на роботі.

Вказане у сукупності завдало позивачу моральних страждань, які полягають у приниженні честі, гідності, та ділової репутації. Позивач втратила душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, погіршився стан здоров`я. Розмір заподіяної шкоди позивач визначає в 50000,00 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що у відповідача дійсно відбулося скорочення штату працівників, відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивача про наступне вивільнення, запропонував усі наявні вакантні посади, від переведення на які позивач відмовилася, заяв про переведення на вакантну посаду не подала, а тому звільнення позивачки відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства. У зв'язку з цим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу ПАТ «Центренерго» №130/ОС від 29 квітня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго» та поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго».

Позовні вимоги позивача про стягнення з ПАТ «Центренерго» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про поновлення на роботі, а тому задоволенню також не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин завдання їй відповідачем моральних страждань, а в позовній заяві ОСОБА_1 обмежилася лише загальними фразами, притаманними ознакам моральної шкоди, при цьому не розкриваючи їх змісту щодо себе.

Не погодилась із зазначеним судовим рішенням позивач, її представником подано апеляційну скаргу, в якій він вказує на те, що рішення суду є таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню.

Представник позивача зазначає, що з вересня 2023 року по момент звільнення, незважаючи на відсутність записів в трудовій книжці позивач працювала на посаді провідного інженера управління департаменту з виробництва технічної політики та капітального будівництва, що підтверджується чисельними довідками.

Представник також вказує на те, що товариство своєчасно та належним чином повідомило ОСОБА_1 про наступне вивільнення, але не виконало обов'язок щодо надання пропозицій про всі вакансії на підприємстві, які з`явилися протягом двох місяців і які існували на день її звільнення.

Представник зазначає, що у відповідача дійсно відбулось скорочення штату працівників, однак, як вбачається з копій документів про введення нового штатного розпису, відповідач приймав на роботу осіб на посади, які не були запропоновані позивачу.

Крім цього, позивач у відзиві на позовну заяву просила суд витребувати від ПАТ «Центренерго» належним чином засвідчені копії всіх Наказів ПАТ «Центренерго» про прийняття на роботу осіб, починаючи з 28 лютого 2024 року по 29 квітня 2024 року для підтвердження факту того, що відповідачем не були виконані вимоги Закону та не були запропоновані всі вакантні посади. Однак, судом першої інстанції в задоволенні клопотання було безпідставно відмовлено та зазначено, що клопотання не обґрунтоване, оскільки документи які просить витребувати сторона не мають відношення до даного спору, а їх витребування, виходить за межі заявлених позовних вимог, що є неприпустимим з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, передбачений ст.13 ЦПК України.

Зазначає, що запропоновані відповідачем позивачу посади не відповідали її освіті та кваліфікації та порушували її право на отримання гідної заробітної плати.

Стосовно проведеного аналізу продуктивності праці, судом першої інстанції помилково не було враховано, що позивач з трьох помічників мала найбільший досвід роботи на цій посаді.

Представник позивача також вказує на те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції складає 10000 (десять тисяч) грн. Детальний розрахунок витрат та документи (докази) на підтвердження їх розміру будуть подані в порядку визначеному ч.8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Стягнути з відповідача судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга позивача такою, що не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованою та такою, що не спростовує правильності висновків суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача - Гаврись Я.Б. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від сторони позивача, в особі адвоката Мінаєва Д.Д., через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій вказано, що сторона позивача підтримає апеляційну скаргу і просить про її задоволення. Тому керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність сторони позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 03 червня 2020 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду помічника генерального директора Публічного акціонерного товариства «Центренерго», на підставі наказу № 92-К від 03 червня 2020 року, що підтверджується записом у трудовій книжці /т.1 а.с.13 на звороті/.

До позовної заяви позивачем були долучені копії:

- посадової інструкції помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго» від 01 грудня 2021 року та лист ознайомлення з нею /т.1 а.с.15-19/;

- колективного договору між уповноваженим органом власника та трудовим колективом ПАТ «Центренерго» на 2022-2025 роки з додатками /т.1 а.с.20-165/;

- довідки про виконання показників преміювання за основні результатами господарської діяльності відділу впровадження інвестиційних проектів та капітального будівництва за жовтень 2023 року, в якій значиться ОСОБА_1 - помічник Генерального директора (на посаді провідного інженера управління департаменту з виробництва технічної політики та капітального будівництва), проте якість вказаної копії не дає можливості визначити зміст цієї довідки /т.1 а.с.166/;

- довідки про виконання показників преміювання за основні результатами господарської діяльності відділу впровадження інвестиційних проектів та капітального будівництва за січень 2024 року, в якій значиться ОСОБА_1 - помічник Генерального директора (на посаді провідного інженера управління департаменту з виробництва технічної політики та капітального будівництва), де показник преміювання за неперевищення витрат відповідно до затвердженого річного плану капітальних інвестицій визначений 0,5, показник преміювання за відсутність зростання простроченої дебіторської заборгованості по угодах - 0,3, показник преміювання за своєчасну підготовку та подання достовірної звітності 0,2 /т.1 а.с.167/;

- службової записки про відсутність упущень та недоліків у ОСОБА_1 - помічник Генерального директора (на посаді провідного інженера управління департаменту з виробництва технічної політики та капітального будівництва) /т.1 а.с.167 на звороті/;

- листа ПАТ «Центренерго» від 09 травня 2024 року наданим у відповідь на адвокатський запит, де наведені суми заробітної плати ОСОБА_1 у лютому 2024 року 27850,20 грн, з яких заробітна плата 26524 грн, надбавка за стаж в енергетиці 1326,20 грн, за березень 2024 року 36169,14 грн, з яких заробітна плата 16752 грн, премія 1242,24 грн, надбавка за стаж в енергетиці 837,60, лікарняний до 5 днів 8668,65 грн, лікарняний за рахунок ФСС 8668,65 грн /т.1 а.с.169/;

З витягу з протоколу № 18/2023 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго» від 26 серпня 2023 року вбачається, що Наглядовою радою було затверджено організаційну структуру ПАТ «Центренерго» /т.1 а.с.231/.

Наказом ПАТ «Центренерго» № 170 від 28 серпня 2023 року «Про введення в дію організаційної структури ПАТ «Центренерго», введено в дію з 28 серпня 2023 року організаційну структуру ПАТ «Центренерго» /т.1 а.с.232-233/.

Рішенням Дирекції ПАТ «Центренерго» № 43/2023 від 05 вересня 2023 року було, зокрема затверджено перелік змін у штатному розписі працівників апарату управління ПАТ «Центренерго», а також затверджено штатний розпис працівників апарату управління ПАТ «Центренерго» чисельністю 266 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати 5746154,28 грн та введено в дію з 08 вересня 2023 року, згідно з яким передбачалось 3 посади помічників Генерального директора /т.1 а.с.234-238/.

Наказом ПАТ «Центренерго» № 105-П від 19 грудня 2023 року «Про затвердження змін до штатного розпису працівників Апарату управління ПАТ «Центренерго», затверджено зміни до штатного розпису працівників Апарату управління ПАТ «Центренерго» шляхом підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівникам Апарату управління на 10% та введено в дію зміни до штатного розпису працівників Апарату управління ПАТ «Центренерго» з 01 січня 2024 року, згідно з яким передбачалось 2 посади помічників Генерального директора /т.1 а.с.239-243/.

Згідно витягу з протоколу засідання Дирекції ПАТ «Центренерго» № 13/2024 від 15 лютого 2024 року, щодо погодження організаційної структури ПАТ «Центренерго» та затвердження штатного розпису працівників апарату управління Товариства, «вирішили: за результатами доповіді та розгляду службових записок ОСОБА_3 , керуючись підпунктом (12) пункту 18.19 Статуту Товариства: 1.Визнати необхідним внесення змін до організаційної структури ПАТ «Центренерго» шляхом викладення її в новій редакції, що додається. 1.1. Доручити начальнику департаменту по роботі з персоналом та соціальним питанням ОСОБА_3 забезпечити подання організаційної структури, зазначеної в п. 1 цього рішення до Наглядової ради Товариства для затвердження її в новій редакції. 2. Затвердити штатний розпис працівників апарату управління ПАТ «Центренерго» чисельністю 290,0 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати 7071151,86 грн» /т.1 а.с.248/.

У витязі з протоколу № 3/2024 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго» від 16 лютого 2024 року, зазначено, що Наглядовою радою було затверджено організаційну структуру ПАТ «Центренерго» /т.1 а.с.249/.

Наказом ПАТ «Центренерго» № 37 від 16 лютого 2024 року «Про структурні зміни» у зв'язку із затвердженням Наглядовою радою ПАТ «Центренерго» організаційної структури (протокол засідання від 16 лютого 2024 року № 3/2024) уведено в дію організаційну структуру ПАТ «Центренерго», затверджену рішенням Наглядової ради ПАТ «Центренерго», яка набрала чинності з дня уведення в дію нового штатного розпису працівників апарату управління ПАТ «Центренерго» /т.2 а.с.1/.

На підставі наказу ПАТ «Центренерго» № 37 від 16 лютого 2024 року, наказом ПАТ «Центренерго» № 10-П від 16 лютого 2024 року «Щодо затвердження штатного розпису працівників апарату управління ПАТ «Центренерго» та скорочення чисельності, штату працівників», виведено, зокрема, посаду помічника Генерального директора 1 одиницю, з посадовим окладом 29316 грн, а також ще 37 посад у різних відділах та управліннях, при цьому у різних відділах та управліннях введено 32 посади. Крім того, даним наказом, було прийнято рішення про проведення засідання Комісії щодо скорочення штату працівників апарату управління ПАТ «Центренерго» у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та визначення переважного права залишення на роботі працівників відповідно до ст. 42 КЗпП України /т.2 а.с.3-5/.

Згідно штатного розпису від 16 лютого 2024 року посад помічників Генерального директора ПАТ «Центренерго» 2 /т.2 а.с.6-9/.

Протоколом засідання комісії під головуванням начальника департаменту по роботі з персоналом та соціальним питанням ПАТ «Центренерго» ОСОБА_3. від 26 лютого 2024 року було проаналізовано особи всіх помічників Генерального директора, вказано на те, що ОСОБА_6 не може бути звільнено, оскільки проходить військову службу, має статус Учасника бойових дій, має двох утриманців, ОСОБА_7 має стаж роботи в ПАТ «Центренерго» 12 років, а ОСОБА_1 3 роки. А тому визначено, що саме ОСОБА_1 підлягає звільненню у зв'язку зі скороченням штату /т.1 а.с.245-246/.

У повідомленні від 28 лютого 2024 року ПАТ «Центренерго» повідомив ОСОБА_1 про скорочення посади, яку вона обіймає; запропонував переведення на вакантну посаду; попередив, що у разі відмови її буде звільнено за п.1.ч.1 ст.40 КЗпП України. У додатках значиться перелік вакантних посад на 22 арк. Також на повідомленні ОСОБА_1 вказано, що жодна з запропонованих вакансій не відповідає досвіду роботи/освіті та напрямку діяльності /т.1 а.с.169 на звороті, а.с.206-217/.

Згідно з актом від 28 лютого 2024 року, складеного працівниками відповідача о 15.15. годин ОСОБА_1 спочатку відмовилась від отримання, у зв`язку з чим повідомлення їй було оголошено, а після розмови з адвокатом ОСОБА_1. отримала повідомлення про що розписалась і зробила запис про відхилення всіх пропозицій /т.1 а.с.218/.

У повідомленні від 29 квітня 2024 року ПАТ «Центренерго» повідомив ОСОБА_1 про скорочення посади, яку вона обіймає; запропонував переведення на вакантну посаду; попередив, що у разі відмови її буде звільнено за п.1.ч.1 ст.40 КЗпП України. У додатках значиться перелік вакантних посад 19 арк. Також на повідомленні ОСОБА_1 вказано, що жодна з запропонованих вакансій не відповідає досвіду роботи/освіті та напрямку діяльності /т.1 а.с.219-229/.

Згідно з актом від 29 квітня 2024 року, складеного працівниками відповідача о 10.00. годин ОСОБА_1 було вручено повідомлення із додатком вакансій на 19 арк, вона розписалась і зробила запис про відхилення всіх пропозицій /т.1 а.с.230/.

Відповідно до наказу № 130/ос від 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 звільнена з посади помічника Генерального директора у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України /т.1 а.с.205/.

Відповідно до ст. 43 Конституції України та ст. 5-1 КЗпП України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 49-2 цього ж Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Вимогами ч.3 ст. 49-2 КЗпП України встановлено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену частиною другою статті 49-4 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Повідомлення обов`язково подається виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику). У разі наявності кількох первинних профспілкових організацій повідомлення надсилається спільному представницькому органу, утвореному ними на засадах пропорційного представництва, а за відсутності такого органу - виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику), що об`єднує більшість працівників цього підприємства (установи, організації).

Положеннями ч.ч. 1,2 ст. 42 КЗпП України регламентовано, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 ст.235 КЗпП України, встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Верховний Суд у постановах від 11 березня 2020 року у справі №813/1220/16, від 9 липня 2020 року у справі № 809/2894/13-a, наголосив, що однією з правових гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Одночасно з цим, власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, Верховний Суд звертав увагу на обов`язок суду з`ясувати, чи дійсно у відповідача були зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення (постанови від 9 квітня 2020 року у справі №182/1670/18, від 1 квітня 2020 року у справі №683/1084/17).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порядку ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наведених обставин справи вбачається, що позивач 03 червня 2020 року прийнята на посаду помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго».

Позивач у позові вказувала на те, що у вересні 2023 року нею було написано заяву про переведення на посаду інженера Департаменту капітального будівництва ПАТ «Центренерго» з проханням залишити їй надбавку та розмір премії посади помічника Генерального директора та з вересня з 2023 року вона фактично виконувала обов`язки інженера Департаменту капітального будівництва. Проте матеріали справи не місять даних про здійснення відповідачем переведення позивача на посаду інженера Департаменту капітального будівництва, шляхом видання відповідного наказу і з наданих позивачем копій службових записок вбачається, що робота позивача обліковувавсь по вказаному відділу але посада визначена - помічник Генерального директора (на посаді провідного інженера управління департаменту з виробництва технічної політики та капітального будівництва), що свідчить про виконання обов`язків без переведення на відповідну посаду.

Обставини щодо змін в організації праці відповідача підтверджуються наказом ПАТ «Центренерго» № 10-П від 16 лютого 2024 року, згідно з яким було виведено 38 посад у різних відділах та управліннях, в тому числі і 1 посаду помічника Генерального директора, а введено 32 посади.

В доводах апеляційної скарги позивач не заперечує обставин скорочення, проте вказує на прийняття відповідачем на роботу осіб на посади, які не були запропоновані позивачу. Разом з тим позивач навіть не вказує, які саме посади, що відповідали її кваліфікації не були їй запропоновані. Матеріали справи не містять даних про наявність у відповідача інших посад ніж були запропоновані позивачу, не мітять таких даних і надані відповідачем штатні розписи. У зв`язку з цим підстав для сумнівів у повноті переліку запропонованих посад і наданих відповідачем суду даних не вбачається. А тому посилання позивача на безпідставне відхилення судом першої інстанції її клопотання про витребування відповідних доказів слід визнати безпідставними.

В апеляційній скарзі позивач стверджує про відсутність аналізу продуктивності її праці та неврахування судом першої інстанції, що позивач з трьох помічників мала найбільший досвід роботи на цій посаді. Однак, вказані твердження не знайшли свого підтвердження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що спеціально створеною відповідачем комісією був проведений аналіз досвіду роботи всіх помічників і стаж роботи позивача не є найбільшим.

Позивач була повідомлена про скорочення посади, яку вона обіймає 28 лютого 2024 року. В цей же день позивачу було запропоновано перелік вакантних посад на 22 аркушах, від яких позивач відмовилась. Відповідачем 29 квітня 2024 року повторно було запропоновано позивачу перелік вакантних посад на 19 аркушах, від яких позивач також відмовилась. У зв`язку з цим відповідачем 29 квітня 2024 року було проведено звільнення позивача, тобто через два місця після здійсненого повідомлення про скорочення посади.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що у відповідача дійсно відбулося скорочення штату працівників, відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивача про наступне вивільнення, запропонував усі наявні вакантні посади, від переведення на які позивач відмовилася, а тому звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, що відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

У зв'язку з цим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу ПАТ «Центренерго» №130/ОС від 29 квітня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго» та поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника Генерального директора ПАТ «Центренерго».

Виходячи з положень ст. 235 КЗпП України вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про поновлення на роботі, оскільки суд не вбачає підстав для поновлення позивача на роботі то і відсутні підстави для стягнення суми середнього заробітку.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин завдання їй відповідачем моральних страждань, що також відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо оцінки зібраних у справі доказів і встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів і обставин у тому контексті, який на думку позивача свідчить про незаконність її звільнення та наявність підстав для поновлення на роботі.

Вказані доводи в апеляційній скарзі є аналогічними аргументам, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та їх спростував, з посиланням на зібрані у справі докази та сформулював обґрунтовані висновки у прийнятому ним рішенні, з яким у повній мірі погоджується апеляційний суд.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи. Тому апеляційний суд залишає апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог і вимог апеляційної скарги позивача, в порядку визначеному ст.141 ЦПК України, відсутні і підстави для компенсації позивачеві понесених нею судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 11 березня 2025 року.