Справа №: 398/1351/25
провадження №: 2/398/1519/25
УХВАЛА

Іменем України

"17" березня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі Подоляк Я.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах Олександрійської міської ради Кіровоградської області до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок злочину,

В С Т А Н О В И В :

13.03.2025 року керівник Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах Олександрійської міської ради Кіровоградської області звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок злочину.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України вважаю, що її слід залишити без руху з огляду на наступне.

Прокурор просить стягнути з відповідача до бюджету Олександрійської міської територіальної громади витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 17 458,42 грн.

Прокурором на підтвердження права вимоги до ОСОБА_1 до позовної заяви долучено копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001706 від 05.11.2024 року про внесено відомостей щодо кримінального правопорушенення за ознаками злочину, передбаченного ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до копії довідки-розрахунку КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради, яка не має дати її складання та номеру, про розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, ОСОБА_3 в період з 05.11.2024 до 19.11.2024 (14 л/днів) перебував на стаціонарному лікуванні з встановленим діагнозом: забій головного мозку легкого ступеня, закритий перелом тім`яної і скроневої кісток справа, потиличної кістки, забита рана тім`яної ділянки голови. Вартість його лікування становить 17 458,42грн (14 (кількість днів) х 1247,03( вартість одного ліжко-дня).

Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Отже відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку).

З наданих до позовної заяви документів не вбачається, що відповідач є саме тією особою, яка повинна відповідати за позовом, оскільки позивачем не надано суду відповідного судового рішення, яке набрало законної сили на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_3 , спричинення ним тілесних ушкоджень останньому та його подальше лікування.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судовий збір є складовою судових витрат.

За загальними правилами цивільного судочинства (статті 133 177 356 357 392 393 ЦПК України) судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну та касаційну скаргу.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Позивачем до позовної заяви доказів сплати судового збору не долучено, натомість у своїй позовній заяві останній посилається на п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, предметом заявлених позовних вимог є відшкодування витрат, понесених КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи, отже вказаній юридичній особі не завдано збитків внаслідок кримінального правопорушення. В даному випадку потерпілим є ОСОБА_3 , а не вказана юридична особа, яка витратила кошти на його лікування, тому останнє не відносяться до жодної категорії осіб, які згідно зі статтею 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Зазначений висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 17 січня 2019 року в справі № 462/375/17, від 04 січня 2024 року у справі 750/10822/23.

Заявлена позивачем вимога є вимогою майнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» від 19.11.2024 року №4059-IX установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня в розмірі 3028,00 гривень.

У зв`язку з наведеним, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, шляхом зазначення/надання доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та надання оригіналу документа на підтвердження сплати судового збору у сумі 3028,00 грн.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовну заяву керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах Олександрійської міської ради Кіровоградської області до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок злочину, залишити без руху.

2.Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду він у встановлений строк усуне недоліки позовної заяви, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М.ПОДОЛЯК