Справа № 484/796/25
Провадження № 2/484/642/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2025 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку під будинком,

У С Т А Н О В И В :

11.02.2025 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 26 квітня 1996 року вона стала власником житлового будинку з відповідними надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Право власності набуто на підставі Свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, видане 2-ю Первомайською державною нотаріальною конторою від 26.04.1996 року, реєстр № 2-1331 та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 2-ю Первомайською державною нотаріальною конторою від 26.04.1996 року, реєстр № 2-1333.

06.05.1996 ОСОБА_1 здійснила державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок в Первомайському МБТІ за реєстровим номером 220, що підтверджується випискою підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності № 159/4/04-02-03 від 29.01.2025 року.

Проте позивачка право власності на земельну ділянку площею 0,0952 га під будинком належним чином не оформила в зв`язку з тим, що померлий чоловік позивачки за життя право власності не оформив, так як у договорі купівлі-продажу не було зазначено про перехід права власності на земельну ділянку. Позивач наразі не може оформити земельну ділянку на своє ім`я, власниками вказаної земельної ділянки залишилися продавці будинку.

Згідно Державного акту від 19.11.1993 р. земельна ділянка під житловим будинком та відповідними надвірними спорудами по АДРЕСА_1 належить продавцям будинку, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 16.01.2025 року зазначено, що власниками залишаються продавці будинку, за життя чоловік позивачки земельну ділянку під житловим будинком та відповідними надвірними спорудами належним чином не оформив та права власності не набув.

В зв`язку з цими обставинами ОСОБА_1 не має можливості вирішити даний спір мирним шляхом та вимушена звернутись з даною позовною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в розмірах, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухому речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У Постанові від 11.02.2015 року у справі № 6-2цс15 Верховний Суд України зробив висновок щодо застосування частини першої статті 120 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - 22 березня 2003 року, та зокрема зазначив, що аналіз змісту норм статей 120 та 125 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, які на ній розміщені. Вказані норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. При цьому передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладанні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. За загальним правилом, закріпленим у частині першій ст.120 Земельного кодексу України, особа, яка набула права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

Таким чином, померлий чоловік позивачки ОСОБА_5 , ставши власником житлового будинку, належним чином не оформив земельну ділянку при оформлені зазначеного будинку. Тому позивачка опинилася в ситуації, в якій не може повноцінно здійснювати право власності (гарантоване ст. 13 Конституції України) на належний їй будинок через пов`язаність між собою обох об`єктів нерухомості. Крім того, за таких обставин неможливою є і реєстрація права власності на земельну ділянку.

Представник позивачки надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Від представника Первомайської міської ради Миколаївської області надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, видане 2-ю Первомайською державною нотаріальною конторою від 26.04.1996 року, реєстр № 2-1331 та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 2-ю Первомайською державною нотаріальною конторою від 26.04.1996 року, реєстр № 2-1333.

06.05.1996 ОСОБА_1 здійснила державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок в Первомайському МБТІ за реєстровим номером 220, що підтверджується випискою підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності № 159/4/04-02-03 від 29.01.2025 року.

Згідно Державного акту від 19.11.1993 р. земельна ділянка під житловим будинком та відповідними надвірними спорудами по АДРЕСА_1 належить продавцям будинку, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК, виданого на підставі рішення виконкому № 260 від 19.10.1993 року Первомайської міської Ради народних депутатів.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 16.01.2025 року зазначено, що власниками земельної ділянки площею 0,0952 га, з кадастровим номером № :08:044:0021 за адресою: АДРЕСА_1 зазначені колишні власники будинку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України, ухваленій у справі за № 6-2цс15 від 11.02.2015 року.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 200, 206, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Первомайської міської ради Миколаївської області (вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська обл., ) про визнання права приватної власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,0952 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :08:044:0021) м. Первомайськ Миколаївської області, цільове призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно державного акту на право приватної власності на землю від 19.11.1993 р, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 798, виданого на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради № 260 від 19.10.1993року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: