Провадження № 2/712/707/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі ГАНДЖА В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 ) про встановлення порядку володіння і користування земельною ділянкою,
Позивач звернулася із позовом до відповідачів про встановлення порядку володіння і користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори, серія та номер 1-3022 від 09.10.1998 року, вона ОСОБА_5 є власником 12/100 (3/25) частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
Припинити право спільної часткової власності на 3/50 частини будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 .
Рішенням Другої сесії Черкаської міської ради №2-5810 від 24.03.2020 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 (існуюче домоволодіння) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка).

Відповідно до ст. ст. 38, 116, 118, 122, 125 Земельного кодексу України, ст. 50 ЗУ «Про землеустрій», згідно Рішення Другої сесії Черкаської міської ради №2-5810 від 24.03.2020 року розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_5 та 23.04.2024 року подано документацію на затвердження.

На своє звернення отримано відповідь №01-08/21119 від 13.05.2024 року, з якої слідує, що оскільки не встановлено порядок користування земельної ділянки в судовому порядку, для подальшого розгляду питання, необхідно надати план розподілу земельної ділянки, погоджений всіма співвласниками домоволодінь та завірений належним чином відповідно до стандартів.

Суміжними користувачами є відповідачі по справі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 .

З метою усунення вищевказаних недоліків поданої документації, позивачка звернулася до суміжного землекористувача ОСОБА_7 , яка погодила та згідна підписати Акт визначення та погодження меж земельної ділянки та нотаріальну заяву, більш того земельна ділянка ОСОБА_7 приватизована і тверді межі визначені.

Місцезнаходження інших суміжних землекористувачів - співвласників - ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відповідачів по справі не відоме, тому реалізувати свої законні права та інтереси можливо виключно в судовому порядку.

У зв`язку з цим, просить встановити порядок володіння і користування ОСОБА_5 земельною ділянкою орієнтовною площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:008:0096, відповідно належної їй частки у відповідності до плану розподілу земельної ділянки, що доданий до позовної заяви.

Ухвалою від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Адвокат позивача Джирма А.В. до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до судового засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини не явки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася.

З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори, серія та номер 1-3022 від 09.10.1998 року, ОСОБА_5 є власником 12/100 (3/25) частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.12.2018 року по справі № 712/12861/18 позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради по виділення частки у спільному домоволодінні задоволено. Суд вирішив виділити ОСОБА_5 , 3/50 частки спільної часткової власності в окреме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_5 , право власності на виділені їй 3/50 частки будинку АДРЕСА_2 .

Припинити право спільної часткової власності на 3/50 частини будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2019 року по справі № 712/12861/18 роз`яснено зазначене рішення суду та суд ухвалив роз`яснити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.12.2018, вказавши наступне: ОСОБА_5 відповідно до розміру частки 3/50 будинку АДРЕСА_2 виділено наступні житлові приміщення: в житловому будинку А-1: 1-2 коридор 3,5 кв.м., 1-3 кімната 14,5 кв.м., 1-4 кімната 13,3 кв.м., 1-5 кімната 7,2 кв.м., 1-6 вбиральня 4,5 кв.м., а всього 43,0 кв.м.; в прибудові а5: 1-1 коридор 5,2 кв.м., 1-7 кухня 9,6 кв.м., а всього 14,8 кв.м.; погріб В, вбиральня О, сарай П, огорожа № 1, огорожа № 2, ворота № 10, згідно розрахунку часток співвласників домоволодіння від 10.09.2018, виготовленому КП ЧООБТІ з наданням порядкового номеру.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2019 року по справі № 712/12861/18 виправлено описку в ухвалі Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.03.2019 про роз`яснення рішення суду у справі № 712/12861/18 у даті народження позивачів та у розмірі їх часток.

На підставі вказаних рішень присвоєно нову адресу домоволодінню - АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101 від 05.12.2019 року.

Рішенням Другої сесії Черкаської міської ради №2-5810 від 24.03.2020 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 (існуюче домоволодіння) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка).

Відповідно до ст. ст. 38, 116, 118, 122, 125 Земельного кодексу України, ст. 50 ЗУ «Про землеустрій», згідно Рішення Другої сесії Черкаської міської ради №2-5810 від 24.03.2020 року розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_5 та 23.04.2024 року подано документацію на затвердження.

На своє звернення отримала відповідь №01-08/21119 від 13.05.2024 року, з якої слідує, що оскільки не встановлено порядок користування земельної ділянки в судовому порядку, для подальшого розгляду питання, необхідно надати план розподілу земельної ділянки, погоджений всіма співвласниками домоволодінь та завірений належним чином відповідно до стандартів.

Суміжними користувачами є відповідачі по справі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 .

З метою усунення вищевказаних недоліків поданої документації, позивачка звернулася до суміжного землекористувача ОСОБА_7 , яка погодила та згідна підписати Акт визначення та погодження меж земельної ділянки та нотаріальну заяву, більш того земельна ділянка ОСОБА_7 приватизована і тверді межі визначені.

Місцезнаходження інших суміжних землекористувачів - співвласників - ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відповідачів по справі не відоме, тому реалізувати свої законні права та інтереси позивач може виключно в судовому порядку.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником (користувачем) земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Частиною першою статті 88 ЗК України встановлено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 580/168/16-ц зроблено правовий висновок про те, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Не надання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Не підписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч.3 ст.103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих не забезпечення прав на землю кожного з них.

Частина 1 ст. 106 ЗК України, визначає обов`язки щодо визнання спільних меж, а саме власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли або перемістились чи стали невиразними.

Позивач у позовній заяві вказує, що на даний час уже протягом тривалого часу між домоволодіннями існують визначені тверді межі розподілу земельної ділянки у вигляді паркану по всій межі.

Однак, не зважаючи на це, відсутність погодження меж відповідачами по справі перешкоджає позивачу реалізувати право на приватизацію земельної ділянки, що передбачене ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України. Окрім цього позивачу створюються перешкоди у розпорядженні земельною ділянкою, які полягають в тому, що позивач не може на власний розсуд розпорядитися нею.

Згідно ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом встановлення порядку володіння і користування ОСОБА_5 земельною ділянкою орієнтовною площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:008:0096, відповідно належної їй частки у відповідності до плану розподілу земельної ділянки, що доданий до позовної заяви.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач у поданій до суду позовній заяві просила судові витрати залишити за нею.

Таким чином, суд вважає за можливе залишити судові витрати у розмірі 1 211 грн. 20 коп. за позивачем.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 367 ЦК України, 78, 88, 120 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Встановити порядок володіння і користування ОСОБА_5 земельною ділянкою орієнтовною площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:008:0096, відповідно належної їй частки у відповідності до плану розподілу земельної ділянки, що доданий до позовної заяви, та є невідємною частиною даного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ: