Справа №443/2147/24
Провадження №2/443/131/25
РІШЕННЯ

іменем України

17 березня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громада села Сулятичі в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громада села Сулятичі в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,92 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №3237 від 25.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №248 від 21.04.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Сидорівській сільській раді, за №107.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,92 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3237 від 25.04.1997. Оскільки ОСОБА_3 заповіту на випадок своєї смерті не залишала, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом був її чоловік ОСОБА_2 , оскільки дітей вони не мали. ОСОБА_2 постійно проживав із своєю дружиною ОСОБА_4 , не заявляв про відмову від спадщини, а тому фактично її прийняв, вступивши в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на зазначену земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,57 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3236 від 25.04.1997. Також у склад спадщини, увійшло право на згадану вище земельну частку (пай), що він фактично успадкував, але юридично не оформив своїх спадкових прав. На момент смерті ОСОБА_2 , окрім позивачки, не було інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині. Після смерті ОСОБА_2 позивачка фактично прийняла спадщину, бо вступила в управління та володіння спадковим майном. 13.06.2024 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 відносно права на земельну частку (пай) згідно Сертифікату Серії ЛВ № 3236 від 25.04.1997, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва з причини відсутності у позивачки правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Сидорівської сільської ради, що належала померлому і є спадковим майном. Згідно з рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 09.10.2024 за позивачкою визнано в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,57 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №3236 від 25.04.1997. Позивачка 25.11.2024 звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , відносно права на земельну частку (пай) згідно Сертифікату Серії ЛВ № 3237 від 25.04.1997, що належить дружині ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_2 , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва з причини відсутності у позивачки правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Сидорівської сільської ради, що належала померлому і є спадковим майном.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Окрім цього, у заяві повідомив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даної заяви.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано клопотання про витребування доказів (а.с.34), заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.44), заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.51).

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.32-33).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 28.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.26-27).

Ухвалою підготовчого засідання від 10.01.2025 витребувано докази та оголошено перерву у підготовчому засіданні (а.с.35-36).

Ухвалою підготовчого засідання від 07.02.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.46).

Ухвалою судового засідання від 14.03.2025 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.52).

З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, врахувавши позицію представника відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одружились 15.07.1960. Після одруження прізвище дружини змінено на « ОСОБА_6 », про що свідчить запис акта про одруження №13 від 15.07.1960 (а.с.43).

Відповідно до запису акта про смерть № 24 від 23.12.1995 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сулятичі Жидачівського району Львівської області (а.с.10).

За змістом інформаційної довідки зі спадкового реєстру №79279216 після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.12, 45).

Згідно з довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області № 123 від 07.11.2024 ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована в с. Сулятичі Жидачівського району Львівської області до моменту своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіту від ОСОБА_3 у виконкомі Сидорівської сільської ради не посвідчувалося. На момент смерті ОСОБА_3 разом з нею постійно проживав її чоловік ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.11).

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб 29.08.1996. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 29.08.1996 (а.с.9).

За змістом заповіту від 06.04.2000, складеного у с. Сулятичі та зареєстрованого в реєстрі за № 41, ОСОБА_2 заповів все належне йому майно ОСОБА_8 (а.с.15-16).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сулятичі Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.01.2001 (а.с.13).

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №76036296, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.17).

Згідно з довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області № 61 від 24.04.2024 ОСОБА_2 до дня смерті і на день смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав в АДРЕСА_1 . Від імені ОСОБА_2 у виконкомі Сидорівської сільської ради посвідчено заповіт від 06.03.2000 за №41 но користь ОСОБА_10 . ОСОБА_1 прийняла спадщину пісдля смерті ОСОБА_2 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічни термін після його смерті (а.с.14).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 09.10.2024 за ОСОБА_1 визнано в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,57 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №3236 від 25.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №248 від 21.04.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Сидорівській сільській раді, за №106 (а.с.18-20).

Відповідно до довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 28.05.2024 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 21.04.1997 №248 за ОСОБА_3 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів на території Сидорівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №3237 зареєстрований 25.04.1997 за №107 (а.с.21).

Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 25.11.2024 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.23).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, суд застосував норми статті 5, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Узагальнені обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (день його смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Сидорівської сільської ради, яке він успадкував після смерті ОСОБА_3 , якій, у свою чергу, це право належало відповідно до сертифіката серії ЛВ №3237, зареєстрованого 25.04.1997 за №107.

За життя ОСОБА_2 06.03.2000 зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_10 .

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса з метою належного оформлення спадкових прав, однак отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд зауважує, що з огляду на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті, та такою, яка придбала спадщину після смерті ОСОБА_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у визначений законом строк. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 09.10.2024, яким встановлено відповідні преюдиційні обставини, а також довідкою ВК Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, заповітом та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, що узгоджуються між собою та з іншими наявними у справі доказами, і сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Доказів, які б спростовували викладені обставини або породжували обґрунтовані сумніви у їх достовірності, матеріали справи не містять і судом не встановлено.

Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що позивач ОСОБА_1 має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади села Сулятичі в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, Стрийський район, селище Журавно, пл. С.Бандери, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 04374890) про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Сидорівської сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ №3237, зареєстрованого 25.04.1997 за №107, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 21.04.1997 №248.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 17 березня 2025 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів