КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2341/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Музичко С.Г.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника Київської міської державної адміністрації на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Волошина В.О.,-

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Позивач просила стягнути з КП по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації: завдану матеріальну шкоду в розмірі 97 722 грн 84 грн., завдану моральну шкоду у розмірі 15 000 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 жовтня 2022 року за адресою АДРЕСА_1, внаслідок падіння дерева, було пошкоджено автомобіль марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу.

ОСОБА_1 вважала, що балансоутримувачем всіх зелених насаджень є КП по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, а баланосутримувачем території багатоквартирного житлового будинку є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Позивач зазначала, що Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, як виконавчий орган Київської міської ради, несуть відповідальність за шкоду, завдану внаслідок падіння дерева на автомобіль.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Київської міської державної адміністрації на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 97 722 грн 84 коп.; відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10 000 грн 00 коп.; сплачений судовий збір у розмірі 2 147 грн 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Київської міської державної адміністрації просить рішення суду від 03 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник Київської міської державної адміністрації підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заперечив проти апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для солідарного стягнення шкоди з усіх відповідачів, оскільки відповідальність за завдану ОСОБА_1 шкоду покладається на виконавчий орган органу місцевого самоврядування Київську міську державну адміністрацію. Враховуючи обставини справи, засади розумності та справедливості, суд першої інстанції вважав, що достатнім для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди є стягнення 10 000 грн 00 коп.

Колегія судів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що 02 жовтня 2022 року за адресою АДРЕСА_1, внаслідок падіння дерева, було пошкоджено автомобіль марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу.

02 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Національної поліції України за фактом завдання шкоди її власності. Після проведення перевірки матеріали були списані до справи Шевченківського УП (16877 від 02 жовтня 2022 року), у зв`язку з відсутністю підстав для внесення відомостей в ЄРДР.

Згідно звіту № 1718 від 06 листопада 2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля «Nissan Leaf», внаслідок пошкодження становить 97 722 грн 84 коп.

Відповідно до розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року № 80 житловий будинок АДРЕСА_1 , прибудинкову територію дерева та інші зелені насадження не віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно, не закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що балансоутримувачем всіх зелених насаджень є КП по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, а баланосутримувачем території багатоквартирного житлового будинку є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Позивач вважала, що Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, як виконавчий орган Київської міської ради, також несуть відповідальність за шкоду, завдану автомобілю «Nissan Leaf».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право: звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до п. 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до абз. 1 п. 2.1 Правил утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України, затверджених Наказом № 105 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року, балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Також, п. 5 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно ч. ч. 5, 7 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» умістах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування.

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Відповідно до п. 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Відповідно до п.п. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень

Так, матеріали справи не містять доказів передачі дерев, зелених насаджень, які перебувають на прибудинковій території, комунальним підприємствам.

Відповідно до розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року № 80 житловий будинок АДРЕСА_1 , прибудинкову територію дерева та інші зелені насадження не віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно, не закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Відтак, КП по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не несуть відповідальностіза завдану шкоду ОСОБА_1 , оскільки зелені насадження не були передані на баланс компаніям.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку, що саме Київська міська державна адміністрація, як виконавчий орган органу місцевого самоврядування, має нести відповідальність за завдану матеріальну шкоду ОСОБА_1 , оскільки дерево, яке впало на автомобіль, перебувало на землі комунальної власності та не передавалось в управління чи на облік жодному балансоутримувачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначаючи Київську міську державну адміністрацію відповідальною за завдану матеріальну шкоду, суд першої інстанції фактично керувався припущеннями, колегія суддів відхиляє, оскільки судом правильно взято до уваги відсутність даних щодо дотримання вимог ч. 5 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» щодо перебування дерева на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації.

Положеннями ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відтак, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер завданих страждань ОСОБА_1 , колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо стягнення із Київської міської державної адміністрації на користь позивача 10 000 грн 00 коп.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 03 липня 2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника Київської міської державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 14 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: Д.Р. Гаращенко

С.Г. Музичко