Провадження № 2/357/1160/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

12 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4475348 від 16.07.2021 у розмірі 15828 грн 69 коп.; судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн..

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 16.07.2021 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту № 4475348, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» надав відповідачу кредит в сумі 4800,00 грн., строком на 30 днів, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника в порядку передбаченому умовами договору кредиту, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Авентус Україна», а позичальник зобов`язалася повернути суму кредиту в строк до 15.08.2021 року та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктами 1.4.-1.5 Договору кредиту.

Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору про надання споживчого кредиту шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому ТОВ «Авентус Україна» було перераховано грошові кошти. Підписанням договору відповідач, також підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма його умовами, в тому числі з правилами та їйу була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 04-02-02/2022, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у т.ч. за кредитним договором № 4475348 від 16.07.2021 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Відповідач взятих на себе зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту не виконала та має перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прострочену заборгованість на загальну суму 15828 грн 69 коп.; з яких: 4800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10944,00 - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 76,80 грн. - інфляційні збитки; 7,89 грн. - нараховані 3%річних.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 11.12.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.114).

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, а також, не подано жодних клопотань.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

На підставі ст.280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4475348, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 4800,00 грн. на строк - 30 днів, а позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С546580».

Згідно паспорту споживчого кредиту встановлено, що сума кредиту складає 4800,00 грн, строк кредиту 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, зі стандартною процентною ставкою 693,50% річних (1,90% в день), зі зниженою процентною ставкою 659,83 % річних (1,805% в день), який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С546580 16.07.2021.

Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 10.10.2024 №7/6187, ТОВ «Авентус України» свої зобов`язання перед відповідачем за договором споживчого кредиту № 4475348 виконало та надало їй кредит в сумі 4800,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача 16.07.2021 о 21 год. 48 хв.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр», заборгованість відповідача станом на 13.11.2024 за договором споживчого кредиту № 4475348 становить 15828 грн 69 коп.; з яких: 4800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10944,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 76,80 грн. - інфляційні збитки; 7,89 грн. - нараховані 3% річних.

Підпунктом 3 п. 5.1 Кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.

04 лютого 2022 року між ТОВ «Вердикт капітал» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) було укладено Договір факторингу № 04-02-02/2022, у відповідності до умов якого Клієнт передає (відступає) Фактору за плату, а Фактор приймає належні Клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників (а.с.54-58), в тому числі і до ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з реєстру боржників від 04.02.2022 (а.с.60).

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги ТОВ «Коллект Центр», у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту № 4475348 від 16.07.2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 10.01.2023 (а.с.77). Заборгованість відповідача, згідно з Реєстром складає 15828,69 грн.

Застосовуючи ст. 625 Цивільного кодексу ТОВ «Вердикт капітал» нарахував ОСОБА_1 інфляційних збитків в сумі 84,69 грн.

Відповідач заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту не сплатила та не вчинила жодних дій на його погашення.

Після отримання позивачем права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 4475348 від 16.07.2021 року, відповідач продовжує порушувати умови кредитного договору, у зв`язку з чим, за нею утворилась заборгованість, яка станом на 13.11.2024 року, і на день звернення із позовом до суду, становить 15829,27 грн., з яких: 4800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10944,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 76,80 грн. - інфляційні збитки.

Вирішуючи позовні вимоги по суті суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підписуючи договір про надання споживчого кредиту № 4475348 від 16.07.2021 року відповідач визнала надані фінансовою компанією умови даного договору, тарифи та правила. Тобто, сторонами при укладенні договорів були досягнути усі істотні умови договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідач одержала та використала кредитні кошти, про що свідчить розрахунки заборгованості. Однак відповідач допустила виникнення боргу.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Зібраними матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», яке є правонаступником кредитодавця, належним чином не виконує, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача і суми заборгованості відповідач суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4475348 від 16.07.2021 року, яка станом на 13.11.2024 року становить 15828 грн 69 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Щодо компенсації позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, яка була заявлена ним в сумі 9000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги від №01-07/2024 від 01 липня 2024 року (а.с.18-20).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи: прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с.84-86), заявка на надання юридичної допомоги №138 від 11.10.2024р. та витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.11.2024р. (детальний опис робіт).

Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд враховує, що надання позивачу усної консультації АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» терміном у 2 години та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - терміном у 2 годин, що передбачено заявкою на надання юридичної допомоги №138 від 08.11.2024 року та витягом з акту №1 від 08.11.2024 року, - є надмірним, оскільки АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» здійснювалось представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» в численних спорах щодо стягнення заборгованості за схожих обставин, тому надання усної консультації та складання позовної заяви не може зайняти такої кількості часу.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Таким чином, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи, підлягає зменшенню та, відповідно підлягає до відшкодування сума 3000 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами ч. 1.ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () заборгованість за договором № 4475348 про надання споживчого кредиту від 16.07.2021 у розмірі 15828 грн 69 коп. (п`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім гривень шістдесят дев`ять копійок) та судові витрати по справі у сумі 5 422,40 грн (п`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», адреса: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 /.

Повний текст рішення суду виготовлено 17 березня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола