Справа № 308/3599/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., вивчивши матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Сідун Олесі Степанівни, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи померлою, -

встановив:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Сідун Олеся Степанівна звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, у якій просить оголосити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

Ознайомившись із матеріалами заяви приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 та 4 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає з участю заявника так заінтересованих осіб.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

Підставою оголошення фізичної особи померлою є презумпція її смерті.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (ч.1 ст.47 ЦК України).

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 638/18251/16-ц).

Особливістю розгляду справ про оголошення особи померлою є те, що суд за наявності достатніх доказів робить юридичне припущення про смерть особи.

При цьому, слід зазначити, що за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини (ч.2 ст.47 ЦК України).

Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 Цивільного кодексу України).

Відповідно до роз`яснень які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суддя при проведенні підготовчих дій зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи та підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З урахування викладеного, заявниця має зазначити, чи є у справі інші, не відомі для суду заінтересовані особи (стосовно яких судове рішення може вплинути на її права, свободи чи інтереси), та аргументовано зазначити їх у своїй заяві у якості заінтересованих осіб, або ж вказати у своїй заяві про відсутність таких.

Окрім цього, відповідно до ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

За наведеного заявнику необхідно надати суду всі відомі відомості для можливості виконання вимог ст. 307 ЦПК України, зокрема відомості про осіб, які можуть дати свідчення про фізичну особу, про оголошення померлої якої просить заявниця, його родичів, наявність у власності особи майна, останнє місце роботи, тощо.

Крім того до матеріалів справи не додано копію акту службового розслідування про який йдеться в заяві про оголошення особи померлою .

У відповідності до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (заяву) подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк, п`ять днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх усунення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Сідун Олесі Степанівни, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи померлою - залишити без руху.

Заявник має право протягом строку, десять днів, з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути вказані недоліки. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дегтяренко К.С.