Справа № 472/1079/24
Провадження №2/472/97/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Чорної О.В.,
представника позивача - адвоката Гусарова С.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у с-щі Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,
08 жовтня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Токарівка Веселинівського району Миколаївської області померла її мати ОСОБА_2 .
Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема: право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя вона заповіту не склала, а тому спадкування здійснюється за законом.
У померлої була дочка - позивач ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні.
Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину, як така, яка постійно проживала із спадкодавцем за однією адресою на момент її смерті.
25 вересня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Болгарчук О.Ф. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.
В зв`язку з цим, вона звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, але забезпечила участь свого представника - адвоката Гусарова С.Д., який підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вказуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину, а тому має повне право на визнання її права власності на 1/2 частину спадкового житлового будинку.
В судове засідання представник відповідача Веселинівської селищної ради не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду 28 листопада 2024 року представник відповідача Андрій Стаднічук надав заяву, в якій не заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив розглядати справу без участі представника відповідача.
Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Гусарова С.Д., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Токарівка Веселинівського району Миколаївської області померла мати позивача ОСОБА_2 (далі - спадкодавець), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 13).
Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема: право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
За життя спадкодавець заповіту не склала, а тому право на спадкування за законом отримали спадкоємці першої черги: дочка - позивач ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією довідки про укладення шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 10-12).
Чоловік ОСОБА_2 помер ще за її життя ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 19).
Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 12.11.2024 року (а.с. 53).
Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину, як така, яка постійно проживала із спадкодавцем за однією адресою на момент її смерті, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 06.09.2024 року (а.с. 9), витягом з реєстру територіальної громади від 26.09.2024 року, відповідно до якого на день смерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 була зареєстрована з нею за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).
Таким чином, позивач успадкувала право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, та судом таких не встановлено.
25 вересня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Болгарчук О.Ф. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.
Вищевказані встановлені судом обставини також підтверджуються письмовим роз`ясненням приватного нотаріуса Болгарчук О.Ф. (а.с. 15).
Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно.
Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.
Спадщину позивач ОСОБА_1 прийняла за законом, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Факт належності спадкового майна спадкодавцю ОСОБА_2 , а саме: 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 16), відповідно до якого 10.09.1974 року ОСОБА_2 уклали шлюб із ОСОБА_3 ;
- копією договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 (на даний час селище Токарівка Вознесенського району Миколаївської області) № 154 від 10.02.1999 року, відповідно до якого ОСОБА_3 , перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_2 , купив вказаний житловий будинок (а.с. 17); тобто вказаний житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а отже останній належить 1/2 частина вказаного житлового будинку;
- копією реєстраційного посвідчення від 10.02.2000 року № 37, відповідно до якого власником житлового будинку АДРЕСА_1 (на даний час селище Токарівка Вознесенського району Миколаївської області) значився ОСОБА_3 (а.с. 18);
- копією рішення Веселинівського районного суду від 22.06.2015 року (а.с. 21-22), відповідно до якого за позивачем ОСОБА_1 було визнано права власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ;
- технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до якого власниками майна значаться ОСОБА_1 (1/2 частина) та ОСОБА_2 (1/2 частина) (а.с. 26-28).
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Оскільки позивач прийняла спадщину за законом, то спадщина належить їй з часу її відкриття.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, та що її право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Жданов Донецької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Токарівка Веселинівського району Миколаївської області.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 11 лютого 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко