ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/1856/23

Провадження № 22-ц/820/272/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю апелянта та його представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області в складі судді Бабій О.М. від 22 жовтня 2024 року.

Заслухавши доповідача, учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що з 26.11.2011 року він перебував з нею у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 05.10.2020 року.

06.11.2018 року в період шлюбу ОСОБА_2 набула у власність за договором купівлі-продажу з ОСОБА_3 гараж разом із земельною ділянкою, бокс АДРЕСА_1 , гаражний масив № НОМЕР_1 , блок НОМЕР_2 .

Купівлю гаража було вчинено за 43002 грн., вказана вартість підтверджується звітом про оцінку майна від 01.11.2018 року.

Вартість земельної ділянки площею 52 кв.м з кадастровим номером :01:002:0934 відповідно до довідки № 201-06093235 від 14.06.2023 року становить 48098,87 грн.

В період шлюбу, окрім гаража з ділянкою, сторонами придбано автомобіль Nissan X-Trail за 10000 дол. США, вказаний автомобіль зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 володіє, користується та розпоряджається транспортним засобом Nissan X-Trail одноособово.

Все вказане майно, набуте під час шлюбу, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України належить позивачу та відповідачці на праві спільної сумісної власності.

З врахуванням викладеного, позивач просив суд визнати за ним право власності на гараж та земельну ділянку. Автомобіль просив залишити у приватній власності відповідачки та стягнути з неї на його користь 15188,065 грн. грошової компенсації з розрахунку вартості 1/2 частки майна.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 22.10.2024 року позов задоволено частково.

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину гаража бокс НОМЕР_3 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , та на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування гаража площею 0,0052 га, кадастровий номер :01:002:0934, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину гаража бокс НОМЕР_3 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , та на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування гаража площею 0,0052 га, кадастровий номер :01:002:0934, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 1123,31 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити його позов повністю. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що розпорядження майном, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, здійснюється за взаємною згодою сторін згідно ст. 65 СК України. Він не надавав згоду відповідачці на продаж автомобіля Nissan X-Trail, кошти у розмірі половини вартості автомобіля ОСОБА_2 йому не сплатила. Про те, що відповідачка відчужила автомобіль згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу вартістю 10000 дол. США за 25000 грн. позивачу стало відомо після ознайомлення представника з матеріалами справи у серпні 2024 року в суді першої інстанції. Суд не врахував при поділі майна подружжя вказаний транспортний засіб та його вартість 255039 грн. згідно інформації суб`єкта оціночної діяльності, хоча мав би залишити його за відповідачкою, оскільки саме вона його відчужила.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 26.11.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 05.10.2020 року, що набрало законної сили 05.11.2020 року.

За час перебування в шлюбі сторони набули у власність гараж бокс НОМЕР_3 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , із земельною ділянкою для обслуговування гаража площею 0,0052 га, кадастровий номер :01:002:0934, право власності на гараж та земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 ; автомобіль Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_4 , за договором купівлі-продажу № 2580 від 08.12.2017 року, право власності на нього зареєстровано за ОСОБА_2

Автомобіль Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_4 , за договором купівлі-продажу № 13338 від 11.07.2020 року, в період шлюбу відчужено відповідачкою ОСОБА_2 ОСОБА_4 , зареєстрований номерний знак НОМЕР_5 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що гараж та земельна ділянка належать сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому підлягають поділу між сторонами. Спірний автомобіль відчужений сторонами під час шлюбу, тому не підлягає поділу між сторонами. Правові підстави для відступлення від принципу рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя відсутні, тому позов підлягає частковому задоволенню та визнанню за кожним із співвласників права власності на 1/2 частину гаража та 1/2 частину земельної ділянки.

Проте з цими висновками не можна погодитися, зважаючи на таке.

Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ч.ч. 2-3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК України).

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Отже, за змістом наведених норм права діє презумпція спільності майна, набутого у шлюбі, а також діє принцип рівності часток подружжя, тобто, частки майна дружини та чоловіка є рівними при поділі їх спільної сумісної власності.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі, в судовому порядку.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони в період шлюбу набули у власність гараж бокс НОМЕР_3 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , земельну ділянку для обслуговування гаража площею 0,0052 га, кадастровий номер :01:002:0934 та автомобіль Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_4 .

Вказаний автомобіль Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_4 був зареєстрований за ОСОБА_2 і проданий нею 11.07.2020 року.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо під час вирішення спору про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, для укладення одним із подружжя договору щодо відчуження автомобіля згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Суд першої інстанції не застосував норму ч. 3 ст. 65 СК України і не врахував відсутність письмової згоди ОСОБА_1 на продаж автомобіля дружиною та дійшов помилкового висновку про неврахування вартості спірного автомобіля при поділі майна подружжя.

Відповідно до висновку про вартість майна від 12.06.2023 року вартість гаража бокс НОМЕР_3 , що знаходиться в АДРЕСА_2 становить 176564 грн. (а.с.17).

Згідно з інформацією, наданою суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , середня ринкова ціна автомобіля марки Nissan X-Trail, 2007 року станом на 12.06.2023 року становить 255039 грн. (а.с. 15).

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 14.06.2023 року вартість земельної ділянки для обслуговування гаража площею 0,0052 га, кадастровий номер :01:002:0934 становить 48098,87 грн. (а.с.19).

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачка всупереч нормам ст.ст. 12, 81 ЦПК України не спростувала заявлену позивачем вартість спірного майна та не заперечувала достовірність та допустимість поданих ним доказів на підтвердження цих обставин.

При цьому не може братися до уваги ціна продажу спірного автомобіля, зазначена в договорі купівлі-продажу № 13338 від 11.07.2020 року (25000 грн.), оскільки ця ціна є договірною.

Водночас апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції в порушення принципу змагальності безпідставновідмовив у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі автотоварознавчої експертизи для з`ясування середньоринкової вартості спірного автомобіля чи автомобіля з аналогічними технічними характеристиками на час його відчуження.

Отже, згідно представлених доказів вартість спірного гаража і земельної ділянки складає 224662,87 грн. (176564 грн. та 48098,87 грн.), вартість відчуженого без згоди позивача автомобіля, яка підлягає врахуванню при поділі майна, - 255039 грн.

Підстави для виділення відповідачці у власність в порядку поділу майна подружжя спірного автомобіля Nissan X-Trail відсутні, оскільки це авто вибуло із спільної сумісної власності сторін, а отже, не може бути предметом поділу між ними.

Разом з тим, оскільки спірний автомобіль відчужено без згоди позивача відповідачкою і нею не надано докази щодо використання отриманих коштів в інтересах сім`ї, слід врахувати та віднести на її користь вартість відчуженого автомобіля Nissan X-Trail, 2007 року випуску 255039 грн.

Відтак наявні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на гараж бокс 81 в АДРЕСА_2 , та на земельну ділянку для обслуговування гаража площею 0,0052 га, кадастровий номер :01:002:0934, загальною вартістю 224662,87 грн.

Водночас підлягає стягненню з відповідачки на користь ОСОБА_1 15188,06 грн. грошової компенсації різниці вартості часток у спільному майні (255039 - 224662,87 грн.) :2).

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1872,47 грн. понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж бокс НОМЕР_3 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , та на земельну ділянку для обслуговування гаража площею 0,0052 га, кадастровий номер :01:002:0934, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ) 15188,06 грн. грошової компенсації різниці вартості часток у спільному майні та 1872,47 грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) 4797,02 грн. судового збору на користь держави.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте мож5е бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 13 березня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк