ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2061/25 Справа № 203/5555/23 Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Паромовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Адигезалова Мехман Адалет Огли на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, орган опіки та піклуванняч адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , про усунення перешкод у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання та спілкування з онуком, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2023 року позивачі звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , про усунення перешкод у спілкуванні з онуком шляхом встановлення порядку участі у вихованні онука.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є батьками відповідачки та доводяться бабою та дідом ОСОБА_5 . ОСОБА_2 знаходилась зі своїм онуком ОСОБА_6 з дня його народження та останній зареєстрований за однією адресою з позивачем ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_1 ..

Рідний батько ОСОБА_7 покинув сина на третій день його народження, після чого вони з відповідачкою розірвали шлюб, батько у вихованні дитини участі не брав, а ІНФОРМАЦІЯ_1 взагалі загинув.

Позивачі вказують, що весь цей час саме вони брали істотну участь у вихованні онука. Після виходу відповідачки на роботу по досягненню дитиною трирічного віку, онук багато часу знаходився з позивачами у їх квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вони приймали активну участь у вихованні і утриманні онука не тільки з народження, а і в подальшому, коли він став відвідувати дитячий садочок, були з ним коли він хворів, допомагали з навчанням.

В 2020 році відповідачка познайомилася з ОСОБА_4 , з яким в подальшому в 2021 році уклала шлюб, та вони стали проживати в квартирі, що належить позивачам, за адресою: АДРЕСА_2 .

Через деякий час ОСОБА_4 почав поводитися агресивно, налаштовувати їх доньку проти її батьків.

У вересні 2021 року ОСОБА_8 пішов у перший клас і саме позивачка ОСОБА_2 допомагала онуку з навчанням, відводила його до шкоди та на тренування, а також зустрічала його зі школи та тренувань, робила з ним домашні завдання. Ввечері онук не хотів повертатися додому, та плакав під час того, коли позивачі забирали його ввечері додому.

Позивачі вказують, що ОСОБА_4 влаштовував з ними сварки та у школі, де навчається ОСОБА_8 , та навіть забороняв ОСОБА_2 відводити онука до школи та на тренування, хоча школа знаходиться біля будинку позивачів.

Коли почалося онлайн навчання через введений на території України воєнний стан, онук під час навчання знаходився в квартирі позивачів з ранку до вечора, але 07 лютого 2023 року ОСОБА_4 о 10:30 год. приїхав до позивачів та влаштував сварку, після чого відповідачка забрала їх онука та поїхала в невідомому напрямку.

З цього часу позивачі не бачать свого онука, відповідачка заблокувала телефони, позивачам перешкоджає у спілкуванні з онуком, повністю ізолювала його та навіть не дала привітати ОСОБА_8 з днем його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачі бажають як і раніше приймати участь у вихованні та житті онука, вони його люблять та сумують за ним, тому звернулися з цим позовом.

Враховуючи викладене, позивачі просили визначити спосіб участі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні їх з онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: 1) надавати можливість позивачам вільно спілкуватися з онуком з 07:00 год. до 21:00 год. засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber»; 2) встановити систематичні побачення один раз на тиждень у будь-який вихідний день із ночівлею за бажанням дитини за домовленістю з відповідачем позивачам з онуком за адресою їхнього постійного місця проживання без присутності матері та її чоловіка ОСОБА_4 ; 3) встановити побачення щороку у дні народження баби ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та діда ОСОБА_3 (21 січня щороку) з онуком ОСОБА_6 у позашкільний час до 21:00 год. без присутності матері та її чоловіка ОСОБА_4 ; 4) встановити побачення баби ОСОБА_2 та діда ОСОБА_3 з онуком ОСОБА_6 у його день народження ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) у присутності матері; 5) встановити побачення баби ОСОБА_2 та діда ОСОБА_3 з онуком ОСОБА_9 щороку наступного дня після його дня народження ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у позашкільний час до 21:00 год. без присутності матері та її чоловіка ОСОБА_4 ; 6) щороку у період канікул надати бабі ОСОБА_2 та діду ОСОБА_3 додатковий день побачень із онуком ОСОБА_6 із ночівлею за бажанням дитини без присутності матері та її чоловіка ОСОБА_4 ; 7) надати можливість щороку у період літніх канікул бабі ОСОБА_2 та діду ОСОБА_3 протягом тижня виїздити разом із онуком ОСОБА_6 до місць оздоровлення за домовленістю з матір`ю, проте без її присутності та її чоловіка ОСОБА_4 ..

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено частково, а саме, усунуто перешкоди у спілкуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з їх онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язано ОСОБА_1 не чинити цьому перешкод. Визначено спосіб участі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні їх з онуком, а саме: 1) перші три місяці після набрання рішенням законної сили встановити побачення діда та баби з онуком два рази на місяць, першої і третьої суботи кожного місяця, протягом трьох годин за погодженням діда, баби та матері дитини конкретного часу доби, з урахуванням зайнятості дитини, відвідування гуртків, секцій, дотримання режиму дитини, за місцем постійного проживання діда з бабою, або у місцях та закладах, приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, особистих побажань дитини та режиму дня, у присутності матері ОСОБА_1 .. 2) в подальшому встановити побачення діда та баби з онуком кожної суботи місяця з 14-00 год. до 18-00 год., з урахуванням зайнятості дитини, відвідування гуртків, секцій, дотримання режиму дитини, за місцем постійного проживання діда з бабою, або у місцях та закладах, приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, особистих побажань дитини та режиму дня, та за бажанням дитини у присутності його матері або без неї. 3) у дні народження баби ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та діда ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) проводити побачення з онуком у позашкільний час, з урахуванням зайнятості дитини у гуртках, секціях, за бажанням дитини у присутності його матері або без неї. 4) встановити побачення діда та баби у день народження онука ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) у присутності матері протягом двох годин за погодженням конкретних годин дня. 5) проводити щорічний спільний відпочинок діда та баби з онуком протягом тижня у період літніх канікул за бажанням дитини, за домовленістю з матір`ю дитини та з погодженням із нею місяця проведення відпочинку, в тому числі у разі виїзду за межі міста. 6) надати безперешкодну можливість діду ОСОБА_3 та бабі ОСОБА_2 вільного спілкування з онуком у позашкільний час до 20-00 год. та у вихідні дні з 09-00 год. до 20-00 год. засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber» з урахуванням режиму дня та зайнятості дитини. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_11 -адвокат Адигезалов М.А. огли, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -адвокат Бочкарь Р.В. просив рішення місцевого суду залишити без змін, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, врахувавши наданий відзив, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводяться батьками ОСОБА_1 ..

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_12 народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 розірвано.

Батько дитини ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 263 та Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

18 червня 2021 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_4 ..

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про склад сім`ї №00463023 від 31 серпня 2023 року ОСОБА_13 зареєстрований з 15 січня 2016 року в квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно акту обстеження умов проживання, складеним управлінням-службою у справах дітей Центральної адміністрації ДМР 29 березня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , умови для проживання задовільні. У квартирі створені належні умови проживання, перебування, виховання дитини.

Відповідно до довідок про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психотропних речовин № 1512, № 1513, виданих КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР від 27 березня 2024 року у ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , протипоказання, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, відсутні.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2023 року (справа № 203/993/23, провадження № 3/0203/869/2023) ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з обмеженням усним зауваженням та закриттям провадження у справі за фактом подій 07 лютого 2023 року о 10-50 год., коли за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 в присутності малолітнього ОСОБА_14 , 2015 р.н. ображала свого зятя ОСОБА_4 чим налякала онука, внаслідок чого він плакав.

За цим фактом виданий терміновий заборонний припис ОСОБА_2 на строк 10 днів з 07 лютого 2023 року контактувати з постраждалим ОСОБА_4 ..

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року (справа № 203/992/23, провадження № 0203/868/2023) ОСОБА_4 звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, з обмеженням усним зауваженням, за фактом подій 07 лютого 2023 року, коли о 10 год 50 хв. за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_4 в присутності малолітнього ОСОБА_7 , 2015 р.н., ображав ОСОБА_2 , чим налякав дитину, в наслідок чого дитина рознервувалась та плакала.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 серпня 2024 року скасована постанова судді Ленінського районного суд м. Дніпропетровська від 24 травня 2024 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-2 КУпАП за фактом подій 12 лютого 2023 року за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно характеристики Дніпровської гімназії № 13 ДМР № 01-07/11 від 24 січня 2024 року ОСОБА_13 є учнем 3-Б класу, характеризується позитивно. Мати ОСОБА_1 і вітчим ОСОБА_4 приділяють належну увагу вихованню сина. Вона систематично цікавиться не лише успіхами, але і психоемоційним станом хлопчика, його самопочуттям, турбується про всебічний розвиток дитини.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що визначений судом спосіб участі бабусі і дідуся у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між бабусею, дідусем і онуком у інших формах за погодженням матері або ж зміни компетентним органом встановленого порядку за наявності обставин, що мають істотне значення. Таким чином, з мотивів, викладених вище, суд вважав, що вищенаведений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між родичами. При цьому, суд вказав, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, сторони не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом порядок спілкування бабусі і дідуся з онуком, що буде відповідати інтересам дитини, фактично задовольнивши позов у повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитись із визначеним судом порядку та способу участі у спілкуванні з онуком, з огляду на наступне.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України).

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 цієї Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України).

Главою 21 СК України визначено особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів.

Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Частиною першою статті 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

Конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Повага до приватного і сімейного життя є важливими правами, захист яких гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини поняття «сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції отримало достатньо широке тлумачення, не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні зв`язки», зокрема, відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті.

Під правом на повагу до сімейного життя баби та діда стосовно до своїх онуків в першу чергу розуміється право на підтримання нормальних стосунків між бабою або дідом та онуками шляхом контактів з ним. Такі контакти зазвичай відбуваються за згодою особи, яка несе батьківську відповідальність, а це означає, що доступ баби, діда до онука, як правило, здійснюється на розсуд батьків дитини.

Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 559/1215/19-ц зазначив, що «висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору виконує допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору, оскільки орган опіки та піклування має повноваження встановлювати відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні тощо».

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22 зазначено, що при вирішенні спору суди попередніх інстанцій не врахували, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні з онуками можливе лише у разі наявності перешкод позивачам з боку відповідача. З урахуванням обставин, встановлених судами та які визнавалися учасниками справи, відсутні підстави вважати, що відповідач чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з їх онуками. Тому суди зробили неправильний висновок про задоволення цієї позовної вимоги. З урахуванням того, що сторонами не погоджено способи участі позивачів у вихованні онуків (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, суди обґрунтовано встановили наявність підстав для визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та у вихованні онуків шляхом надання їм можливості бачитися з дітьми у визначені дні.

У постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 466/3563/19 Верховний Суд, залишаючи без змін судові рішення судів попередніх інстанцій, виходив з того, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування баби та діда з онуком, та суди врахували висновок органу опіки та піклування, наданий відповідно до вимог статей 19, 159, 263 СК України, відсутність доказів негативного впливу позивачів на дитину, тому з урахуванням інтересів дитини дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 462/5189/20, зазначив, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з права діда на спілкування з онуком, брати участь у його вихованні, тому дійшов висновку про визначення способів участі діда у вихованні онука та у спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних побачень. Час, місце і періодичність побачень суд визначив з урахуванням віку та інтересів дитини.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 березня 2024 року у справі № 742/1716/23 відступив від висновку щодо застосування положень статей 159, 257, 263 СК України у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 5 грудня 2018 року у справі № 175/5360/13-ц, про те, що обов`язковою передумовою (підставою) задоволення позову діда та/або баби про встановлення способу та порядку участі у вихованні онуків є наявність перешкод у спілкуванні з онуком, які чинять інші особи, з якими постійно проживає дитина.

Колегією суддів встановлено, що між сторонами у справі виникли конфліктні взаємини, де хлопчик ОСОБА_13 став заручником конфлікту між його матір`ю та бабою з дідом, та опинився у становищі, коли змушений був обирати між матір`ю та бабою з дідом, а тому обрав матір, яка для нього є найавторитетнішою людиною на даний час.

Відповідно до висновку консультативного огляду психолога, виданого КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» від 07 грудня 2023 року, у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підвищується рівень тривоги при взаємодії з бабусею, демонструє ознаки невротизації (ковтає, напружується) під час розповіді, часті конфлікти за участі бабусі, сприймає як небезпечну ситуацію (загрозу розлуки з батьками), високий рівень психо-емоційного перенапруження (вікові можливості недостатні для подолання гострого стресу: внутрішньо-сімейного конфлікту), порушена цілісність сприяння родини (ініційовано конфліктом дорослих), рівень розвитку емоційного інтелекту віковий, соціальні норми та правила відтворює в повному обсязі, нові навички засвоює добре. Отримано рекомендації: виключити дитину з конфлікту, обмежити стресові фактори, релаксаційні вправи, вести активний спосіб життя (фізична активність).

Згідно ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, за висновком органу опіки та піклування Центральної адміністрації ДМР, затвердженого розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 157-р від 11 квітня 2024 року визнано доцільним визначити порядок участі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 та за згодою дитини.

За висновком органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району ДМР № 3/9-72 від 30 квітня 2024 року комісія з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування адміністрації Новокодацького району ДМР дійшла висновку про доцільність в інтересах малолітнього встановити порядок участі діда ОСОБА_3 та баби ОСОБА_2 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_7 , а саме: 1) один день місяця, за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дитини; 2) дні народження баби, діда, дитини та літній відпочинок за попередньою домовленістю з матір`ю дитини і за бажанням дитини.

Керуючись зазначеними нормами права, а також взявши до уваги той факт, що дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат, колегія суддів приходить до висновку, що судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Крім того, необхідно зазначити, що обов`язок щодо виховання та утримання дітей лежить виключно на батьках дитини, саме їм належить право визначати, хто може, а хто не може брати участь у вихованні їх дітей. Що ж до спілкування, право визначити коло тих осіб, з якими спілкуються діти, також певною міри належить виключно батькам, а з досягнення дитиною повноліття, таке коло може розширюватися чи звужуватися за бажанням та ініціативою самої дитини, та за згодою батьків. Разом з цим, дід та баба, у відповідності до ст. 257 СК України, мають право спілкуватися зі своїми онуками, правнуками, брати участь у їх вихованні, а батьки, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків.

Таким чином, встановивши, що позивачі мають право на спілкування з онуком, та взявши до уваги малолітній вік дитини, особливості його розвитку, виховання, необхідність дотримання розпорядку дня та відпочинку, емоційну прихильність дитини до матері, тобто відповідачки, а також виходячи із найкращих інтересів дитини, крім того, наявність конфлікту між сторонами, колегія суддів вважає за доцільне визначити наступний порядок участі діда та баби у спілкуванні та вихованні з онуком, а саме: зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у спілкуванні баби ОСОБА_2 та діда ОСОБА_3 з їх онуком ОСОБА_6 та визначити позивачам порядок та спосіб участі у спілкуванні з онуком, а саме: два рази на місяць в першу та третю неділю місяця з 11:00 год до 15:00 год у присутності матері у місцях дозвілля та відпочинку, визначених за попередньою домовленістю сторін, з урахуванням режиму дня, режиму харчування, відпочинку, стану здоров`я: дитини, його матері, баби та діда.

Також, колегія суддів звертає увагу, що при зустрічах діда, баби з онуком, необхідно обов`язково дотримуватися правил безпеки, оскільки на даний час в України запроваджено військовий стан, а також тривають бойові дії з військами російської федерації, по території України рф здійснює атаки, як ракетами так і безпілотниками, та внаслідок цих атак має місце пошкодження та знищення майна, а також травмування і загибель людей, а тому ця вимога з безпеки є обов`язковою для всіх сторін.

В подальшому, після закінчення війни, вимоги баби та діда про спілкування з онуком, можуть бути переглянуті сторонами в будь-який час.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, та передчасно пришов до висновку про фактичне задоволення позовних вимог, а тому ухвалене судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим та підлягає скасуванню з ухваленням, на підставі ст. 376 ЦПК України, нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги та апеляційна скарга частково задоволені, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягає до стягнення судовий збір по 536,80 грн. на користь кожного та із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір по 563,36 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Адигезалова Мехман Адалет Огли задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року cкасувати та ухвалити нове рішення.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у спілкуванні баби ОСОБА_2 та діда ОСОБА_3 з їх онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порядок та спосіб участі у спілкуванні з онуком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: два рази на місяць в першу та третю неділю місяця з 11:00 год до 15:00 год у присутності матері ОСОБА_1 у місцях дозвілля та відпочинку, визначених за попередньою домовленістю сторін з урахуванням режиму дня, режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, стану здоров`я: дитини, його матері, баби ОСОБА_2 та діда ОСОБА_3 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір по 536,80 грн. на користь кожного.

Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір по 563,36 грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 11 березня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 14 березня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова