Дата документу 10.03.2025
Справа № 334/713/25
Провадження № 2/334/1194/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня2 025 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.

при секретарі судового засідання Соломоновій А.В.,

за учатю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сивової Я.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сивова Яна Віталіївна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сивова Яна Віталіївна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

Позов обґрунтований тим, що 27 квітня 1974 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . Шлюб було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовийзапис № 73.

Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після реєстрації шлюбу подружжя проживали разом однією сім`єю до весни 1998 року. Навесні 1998 року подружжя фактично припинили свої шлюбні стосунки і з цього часу проживали окремо, спільного господарства не вели, у них не було витрат, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, але припинення шлюбних відносин оформили в 2003 році.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу підтверджується, що 18.12.2003 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено актовий запис про розірвання шлюбу № 333.

За час окремого проживання кожен із подружжя створили нові сім`ї, але офіційно нові шлюбні відносини не оформили.

Так, починаючи з 1999 року позивач ОСОБА_1 почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , з яким в подальшому, 07.05.2004 року уклали шлюб в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 161.

ОСОБА_4 після припинення з позивачем шлюбних відносин, створив іншу сім`ю з ОСОБА_3 і в подальшому, 30.12.2003 року зареєстрував шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 387.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується доданою до позову довідкою Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.01.2025 № 33/32.10-01-27.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне померлому майно і спадкоємцями першої черги за законом є його син ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_3 , відповідачі у цій справі.

Спадкове майно було поділено спадкоємцями в судовому порядку, що підтверджується копією ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2009 року (ЄУН №2-1978/2009).

Таким чином, спадкоємці першої черги реалізували свої спадкові права та оформили спадкове майно після смерті ОСОБА_4 .

Після фактичного припинення шлюбних відносин з ОСОБА_4 , але до розірвання нашого шлюбу в судовому порядку, позивачка за особистий кошт придбала квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Квартира була набута нею у власність на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2001 року, що підтверджується доданою до позову копією договору купівлі-продажу.

З часу придбання нерухомості позивачка проживала в цій квартирі, самостійно сплачувала комунальні послуги і перебуває на реєстраційному обліку за адресою належної їй квартири з 29.12.2001 року.

ОСОБА_4 за життя був обізнаний про набуття позивачкою у власність квартири і після розірвання шлюбу не висловлював вимоги про поділ цього майна, до суду з відповідними позовами не звертався.

Так само і відповідачі по справі були обізнані про те, що квартира придбана позивачкою за особистий кошт і тому при поділі спадкового майна не заявляли свої спадкові права на цю квартиру.

Позивачка вважала, що за таких умов придбана нею нерухомість є її особистою приватною власністю і має на свій розсуд розпоряджатись нею.

Між тим, коли у позивачки виникла необхідність розпорядитись належною їй нерухомістю шляхом укладання договору купівлі-продажу, нотаріус повідомили ОСОБА_1 про неможливість укладення правочину, оскільки формально квартира придбана у період зареєстрованого з ОСОБА_4 шлюбу, в зв`язку з чим його спадкоємці мають право на успадкування частки квартири.

Позивачка просить визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 набуту у власність на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2001 року, зареєстровану в реєстрі за № 9600.

10 березня 2025 року сторони звернулись до суду із спільною заявою, в якій просять суд затвердити укладену між ними мирову угоду, яку додали до заяви.

В судовому засіданні сторони підтвердили добровільність наміру затвердження мирової угоди. Підтвердили, що наслідки закриття провадження в справі в зв`язку з укладенням мирової угоди їм зрозумілі.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши зміст мирової угоди, укладеної між сторонами, суд встановив, що угода відповідає інтересам сторін, не суперечать закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У зв`язку із цим, суд вирішив затвердити мирову угоду між сторонами та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 207 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до якої:

ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , що є сторонами по цивільній справі № 334/713/25, яка перебуває у провадженні Ленінського районного суду міста Запоріжжя за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на квартиру, домовились про укладення даної Мирової угоди на наступних умовах:

1.Дана Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і стосується прав та обов`язків сторін щодо майна, яке є предметом спору в цій справі, а саме: квартири за адресою

АДРЕСА_5 .Позивач та Відповідач-1, Відповідач-2, які діють свідомо, добровільно, без примусу, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились, що квартира за адресою АДРЕСА_2 є особистою приватною власністю позивача ОСОБА_1 .

3.Сторони домовились, що судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються.

4.Сторони заявляють, що даною Мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих третіх осіб.

5.Зміст ст. ст. 207, 208, 256 ЦПК України та наслідки затвердження судом Мирової угоди Сторонам зрозумілі.

6.Мирова угода набирає чинність з дня постановлення ухвали про затвердження цієї мирової угоди.

Визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Мирова угода набуває чинності з моменту її затвердження судом та прийняття відповідної ухвали, і є обов`язковою для виконання сторонами.

Мирова угода укладена сторонами та власноруч підписана.

Провадження у справі закрити.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Позивач: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ..

Відповідач: ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3

Роз`яснити сторонам процесуальні наслідки закриття провадження в справі в зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Гнатюк О. М.