462/871/25
2/465/2257/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17.03.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач: Франківський відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 29),

предмет позову: визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до відповідача, відповідно до якого просить визнати недійсним шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25.08.1990 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 428.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М. від 04 лютого 2025 року матеріали цивільної справи передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Франківського районного суду м. Львова.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2025 року матеріали справи передані на розгляд судді Баран О.І.

У позовній заяві зазначає про те, що 25 серпня 1990 року між позивачем та ОСОБА_2 , (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб. Вказує, що цей шлюб не породжував жодних подружніх прав та обов`язків, оскільки він був зареєстрований за попередньою домовленістю із працівником Франківського реєстру актів цивільного стану. Окрім того, позивач зазначає, що про наявність зареєстрованого шлюбу між нею та ОСОБА_2 дізналася через додаток «Дія». Крім цього, ОСОБА_2 з 28.07.1991 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

До позовної заяви додано: копію паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 6; свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 , виданого 28.07.1991 Відділом запису актів громадського стану Львівської міської ради народних депутатів (актовий запис № 1923).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 43, 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що така не відповідає вимогам ст. 43, 175 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У відповідності до встановлених вимог, позовна заява повинна містити, проте не містить:

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, не вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відсутні відомості щодо офіційної електронної адреси (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Із змісту позовної заяви, ні із її додатків не можливо встановити обставини, на які посилається позивач, як і того, у чому саме проявляється недійсність шлюбу.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 21 СК України).

Положення про недійсність шлюбу урегульовано приписами глави 5 СК України.

Підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу (ч. 1 ст. 38 СК України).

Недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі (ч. 1 ст. 39 СК України).

Недійсним є шлюб, зареєстрований між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою (ч. 2 ст. 39 СК України).

Недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка визнана недієздатною (ч. 3 ст. 39 СК України).

За заявою особи орган державної реєстрації припиняє (визнає недійсною) дію актового запису про шлюб, зареєстрований з особами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті (ч. 4 ст. 39 СК України).

Якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення попереднього шлюбу до припинення (визнання недійсною) дії актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу (ч. 5 ст. 39 СК України).

Дія актового запису про шлюб припиняється (визнається недійсною) незалежно від смерті осіб, з якими було зареєстровано шлюб (частини перша - третя цієї статті), а також від розірвання цього шлюбу (ч. 6 ст. 39 СК України).

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства (ч. 1 ст. 40 СК України).

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 43 СК України).

При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 41 СК України).

Розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним (ч. 1 ст. 43 СК України).

У випадках, передбачених статтями 39-41 СК України, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації (ч. 1 ст. 44 СК України).

Шлюб, зареєстрований у відсутності нареченої і (або) нареченого, вважається неукладеним. Запис про такий шлюб у органі державної реєстрації актів цивільного стану скасовується за рішенням суду за заявою заінтересованої особи (ч. 1 ст. 48 СК України).

Тлумачення норм СК України свідчить, що в СК України закріплено три види недійсності шлюбу, який: (а) є недійсним в силу вказівки закону (стаття 39); (б) визнається недійсним за рішенням суду (стаття 40); (в) може бути визнаний недійсним за рішенням суду (стаття 41).

Шлюб, який є недійсним (стаття 39 СК України), не потребує звернення особи до суду з відповідним позовом, оскільки його недійсність визначається безпосередньо законом.

У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме з речей неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Шлюб вважається фіктивним лише тоді, коли обидві сторони діяли свідомо і кожна з них не мала наміру створити сім`ю.

В роз`ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вказує про те, що укладений 25.08.1990 року шлюб між нею та ОСОБА_2 був вчинений за домовленістю із сторонньою особою, що орієнтує на ймовірність його укладення у відсутності нареченого.

Тобто, позивач просить визнати вказаний шлюб недійсним, при цьому не викладає обставин справи, не зазначає підстав для визнання такого шлюбу недійсним, у зв`язку із чим ускладнює розуміння підстав, на яких базуються позовні вимоги. Крім цього, позивач не надає достатніх доказів та не посилається на законні підстави для визнання шлюбу недійсним, що фактично свідчить про відсутність обґрунтування щодо укладення шлюбу з порушенням вимог законодавства.

Разом із цим, позивачем до позовної заяви додано копію свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , тобто документа, який не стосується позивача, а інших осіб. Крім цього, позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналу письмового доказу, копію якого додано до заяви (п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

При цьому, позивачем до матеріалів позовної заяви не долучено ні оригіналу ні копії свідоцтва про укладення шлюбу, у тому числі виданого повторно, який вона просить визнати недійсним.

Більш того, у випадку доведення факту реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, то це є підставою для визнання недійсним саме такого шлюбу, а не шлюбу, зареєстрованого попередньо (ч. 1 ст. 39 СК України).

Також позивачем до позову не долучено доказів в обґрунтування вимоги щодо визнання шлюбу фіктивним (відсутні акти й інші документи, які засвідчують недійсність шлюбу, зокрема, що з моменту укладення шлюбу сторони не проживали разом, не вели спільний побут, в них був відсутній спільний сімейний бюджет), не зазначено з якою метою чи задля якої саме вигоди було укладено шлюб, на час його укладення.

Зважаючи на наявність різних підстав для визнання шлюбу недійсним, позивачу слід їх уточнити, оскільки подальша зміна предмета і підстав позову обмежується вимогами цивільного процесуального кодексу України.

Крім цього, незрозуміло чим саме відповідачем порушуються права позивача.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Подібний висновок щодо порядку та способу застосування норм права при вирішенні питання про визнання недійсним шлюбу викладений у постановах Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі № 641/1685/22, Касаційного цивільного суду ВС від 03 серпня 2022 року у справі № 727/11394/19, ухвалі Касаційного цивільного суду ВС від 09 грудня 2024 року у справі № 149/2871/23.

При цьому, суддя нагадує, що у відповідності до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву, необхідно залишити без руху для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині, у відповідності до ч. 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, ст. 20-24, 39-42 СК України суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Франківського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про визнання шлюбу недійсним залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач або його представник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені ст.175-177 ЦПК України позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Баран О.І.