САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5277/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Богатько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,-

за участі: представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2024 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 позивач є сином померлого. Після смерті ОСОБА_5 зареєстровано спадкову справу №69816447 у спадковому реєстрі у нотаріуса №452/2022. Позивач є одним із спадкоємців померлого ОСОБА_5 . Під час заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 у Першій дніпровській державній нотаріальній конторі позивачеві стало відомо про наявність обтяжень на все нерухоме майно померлого. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на все нерухоме майно померлого накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 31927889 від 29.03.2012 року. З відповіді Самарського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що на виконанні у відділі перебували наступні виконавчі провадження в межах яких накладено арешт на майно боржника ОСОБА_5 : ВП №31927889 з виконання виконавчий лист від 21.07.2011 №2-376 виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 44239,83 грн.; ВП №39696247 з виконання виконавчий лист від 21.07.2011 № 2-376 виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 44239,83 грн. Самарським відділом Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було надано лист, з якого вбачається, що ВП № 31927889 та ВП № 39696247 завершені, між тим, виконавче провадження, у межах якого було накладено арешт не було закінчено, а виконавчий документ був повернутий стягувачеві з підстав відсутності у боржника майна, на яке можна звернути стягнення. Оскільки ВП №31927889 та ВП № 39696247 завершені, на виконанні у відділі не перебувають, а стягувач не скористався правом на повторне його пред`явлення, у державного виконавця відсутні правові підстави щодо винесення постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника. Разом з тим, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, позивач як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_5 позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вищезазначений житловий будинок, в якому він проживає з 2012 року, оскільки на все нерухоме майно померлого ОСОБА_5 , в тому числі і на даний будинок, накладено арешт в рамках ВП № 31927889 та ВП № 39696247. Повторно ОСОБА_2 виконавчий лист № 2-376/11 від 21.07.2011 до виконання не пред`являвся, строк для пред`явлення не переривався, а отже закінчився ще у 2014 році, виконавчі провадження станом на час пред`явлення даного позову знищені. Просить суд скасувати арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 12785533), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №31927889 від 29.03.2012 року, винесеної Державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ Лук`яновим А.М. на все нерухоме майно, належне ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 жовтня 2024 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

26 листопада 2024 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в кому він просив відмовити в задоволенні позовної заяви. В обґрунтування відзиву зазначив, що право ОСОБА_2 та відповідне зобов`язання ОСОБА_5 повернути борг ґрунтується на договорі позики від 10 грудня 2009 року та рішенні Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 20 червня 2011 року у справі №2-376/11. Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_5 не повідомив ОСОБА_2 про смерть боржника, про яку відповідач дізнався лише із позовної заяви, яка розглядається в цій справі. У зв`язку з цим лише зараз ОСОБА_2 вживаються заходи щодо пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 про виконання зобов`язання померлого ОСОБА_1 . За таких обставин задоволення позову та скасування арешту нерухомого майна боржника буде передчасним та в подальшому може перешкодити виконанню рішення від 20 червня 2011 року у справі № 2-376/11.

03 грудня 2024 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

26 грудня 2024 ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с. 16).

ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 2009 року вбачається, що спадкоємцем майна, в цілому, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його брат ОСОБА_5 . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: 39/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 600 кв. м., згідно рішення виконкому Ігренської міської Ради депутатів трудящих від 28.07.1959 р. за № 9 (а.с.24).

Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 вересня 2007 року вбачається, що спадкоємцем в цілому майна зазначеного в заповіті гр. ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 є гр. ОСОБА_5 . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається з 61/100 частини житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. (згідно рішення виконкому Ігренської міської ради народних депутатів трудящих від 28.07.1959, за № 9) (а.с.26).

З довідки державного нотаріуса Заносієнко Н.М. від 27.12.2023 року вбачається, що Першою дніпровською державною нотаріальною конторою 19.10.2023 року була заведена спадкова справа № 452/2022 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі прийняття спадщини за законом від імені дружини спадкодавця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем згідно статті 1261 ЦК України є також син спадкодавця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який подав заяву про прийняття спадщини до Першої дніпровської державної нотаріальної контори. Спадкоємцем згідно ст.1261 ЦК України, який відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 є син спадкодавця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.18).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що на все нерухоме майно ОСОБА_5 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, ВП №31927889, 29.03.2012, державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ Лук`яновим А.М. (а.с.19).

З відповіді Самарського відділу ДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) області від 13.09.2024 року №43161 вбачається, що перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні у відділі перебували наступні виконавчі провадження в межах яких накладено арешт на майно боржника ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 :

-ВП №31927889 з виконання виконавчого листа від 21.07.2011 №2-376 виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 44239,83 грн.;

-ВП №39696247 з виконання виконавчого листа від листа 21.07.2011 №2-376 виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 44239,83 грн. (а.с. 20).

З листа Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.09.2024 року № 45551 вбачається, що ВП №31927889 та ВП №39696247 завершені на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки ВП № 31927889 та ВП № 39696247 завершені, на виконанні у відділі не перебувають, а стягувач не скористався правом на повторне його пред`явлення, у державного виконавця відсутні правові підстави щодо винесення постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника. Законних підстав для зняття арешту з нерухомого майна, що належало ОСОБА_5 , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №31927889 від 29.03.2012 року, виданої Державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ Лук`яновим А.М., - станом на 30.09.2024 року у відділі відсутні. Надати більш детальну інформацію за вказаним виконавчим провадженням неможливо, оскільки відповідно до п. 1,2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, та після закінчення строку зберігання підлягає знищенню (а.с. 23).

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 ст. 321 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частинами 1-2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину . Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців (ст. 1296 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.37 постанови Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №203/3435/21 зазначено, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, беручи до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності на майно у порядку спадкування, тому право позивача ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зняття арешту з майна боржника-спадкодавця ОСОБА_5 , що накладений на підставі постанови державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ Лук`яновим А.М. від 29.03.2012 року, ухваленої у виконавчому провадженні №31927889 на все нерухоме майно, належне ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного і керуючись ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 321, 328, 391, 1216, 1218, 1220, 1268, 1281, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-84, 141, 223, 258-259, 263-265, 272, 273, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 6-В, ) про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 12785533), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №31927889 від 29.03.2012 року, винесеної Державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ Лук`яновим А.М. на все нерухоме майно, належне ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев