Справа № 211/3510/14-ц
Провадження № 6/211/18/25
У Х В А Л А

іменем України

17 березня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участі секретаря судового засідання Бірж Д.В.

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалайнс Фінанс», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Реалайнс Фінанс» звернувся до суду із заявою та просить суд здійснити заміну стягувача у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № ML-0AU/2058/2008 від 28.09.2006, посилаючись на відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. В обґрунтування заяви зазначено про наявність відкритого виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі № 211/3510/14-ц та укладення між первісним кредитором та заявником договору факторингу № 07/2024/1-РА від 26 липня 2024 року, за яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № ML-0AU/2058/2008 від 28.09.2006. Тому з метою належного виконання судового рішення та захисту прав нового кредитора, просить вимоги задовольнити.

У судове засідання сторони не з`явилися, згідно прохальної частини заяви, представник ТОВ «Реалайнс Фінанс» просить розглянути справу за його відсутності.

Ураховуючи положення частини 3 статті 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 рокуу справі № 211/3510/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-0AU/2058/2008 від 28.09.2006 в розмірі 1 355 725 грн. 85 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Рішення набрало законної сили 04.11.2014.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII та пунктами 2.12, 2.13 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція) передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно частин 1,2,5 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно зі статтею 515 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перелік підстав матеріального правонаступництва, які спричиняють процесуальне правонаступництво, містяться в статті 37 ЦПК України, відповідно до якої воно можливе на будь-якій стадії процесу , в тому числі у зобов`язанні на стадії виконання .

26 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Реалайнс Фінанс», як фактором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», як клієнтом, було укладено договір факторингу № 07/2024/1-РА, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт відступає фактору права вимоги кредитора за кредитними договорами.

На підтвердження набуття права вимоги за кредитним договором, заявником надано копію договору факторингу № 07/2024/1-РА від 26.07.2024, копію платіжної інструкції за договором факторингу та витяг з реєстру боржників.

Таким чином, унаслідок укладення договору факторингу відбулася заміна кредитора за рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 рокуу справі № 211/3510/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № ML-0AU/2058/2008 від 28.09.2006 в розмірі 1 355 725 грн. 85 коп. та витрат по оплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 947/13503/21 (провадження № 61-7249св22) зазначив, що «апеляційний суд не звернув увагу, що заміна сторони у справі має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України; стадія виконавчого провадження починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Суд апеляційної інстанції не перевірив, чи видавалися взагалі виконавчі листи в справі, чи пред`являлися вони до примусового виконання, починаючи з 2009 року, та не з`ясував, чи сплинув строк на пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі на момент звернення заявника до суду з заявою про заміну стягувача у справі».

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) та у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 502/583/16-ц (провадження № 61-7516св22).

Ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Так, згідно інформації про виконавче провадження № 64578532, відкритого Приватним виконавцем Щигарцевим І.В. з примусового виконання виконавчого листа № 211/3510/14-ц виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, станом на дату подання заяви та вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, стан виконавчого провадження відкрито.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника та заміни сторони виконавчого провадження стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реалайнс Фінанс», що в свою чергу узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 р. у справі № 6-122цс13.

Керуючись ст.442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалайнс Фінанс» повністю.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (код ) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на виконання рішення судувід 23 вересня 2014 рокуу справі № 211/3510/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № ML-0AU/2058/2008 від 28.09.2006 в розмірі 1 355 725 грн. 85 коп. та витрат по оплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. 00 коп., його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Реалайнс Фінанс» ().

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С. В. Ткаченко