Справа № 159/8141/24
Провадження № 2/159/338/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17 березня 2025 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Шишиліна О.Г., за участю секретаря судового засідання Бакай Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У грудні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») через систему «Електронний суд» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 12.06.2024-100002674 від 12.06.2024 в сумі 4 000 гривень.
Позов мотивований тим, що 12.06.2024 між відповідачем та ТОВ «Споживчий центр» в електронному вигляді був укладений кредитний договір (оферти) №12.06.2024-100002674 . В заявці до договору сторони погодили, що сума кредиту в розмірі 4000, 00 грн надана на 98 дні за процентною ставкою 1.5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит, розмір якої не може бути збільшений в односторонньому порядку. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами. В свою чергу, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 17.09.2024 утворилась заборгованість у розмірі 11 840 грн, з яких 4 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 5 040,00 грн заборгованість за процентами, 800,00 грн комісія, та неустойка 2 000,00 чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
На підставі пункту 2 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Сторони в судове засідання 03.03.2025 не з`явилися.
Представник позивача клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Керуючись положеннями статті 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення.
Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення.
Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.
Відповідач ОСОБА_1 12.06.2024 сформував та за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора Е748 підписав заявку на отримання кредиту у ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до умов кредитного договору № 12.06.2024-100002674 позичальнику був наданий кредит на наступних умовах. Сума кредиту 4 000,00 грн. Строк, на який надається кредит 98 днів з дати його надання. Процентна ставка 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит.
Позивач 12.06.2024 року перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 4 000,00 гривень на його банківський рахунок за допомогою системи LiqPay.
До позовної заяви банком надана довідка розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №12.06.2024-100002674 від 12.06.2024. За розрахунком позивача відповідач має заборгованість в загальному розмірі 11 840,00 грн, з яких: 4000,00 грн основний борг, 5 040,00 грн проценти, 800 грн.комісія, 2 000,00 грн неустойка.
Позов підлягає задоволенню частково.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до частини першої статті 627ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом частини першої статті 207 ЦКУкраїни правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263ЦПК).
У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено:
«Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем кредитного договору з ТОВ «Споживчий центр» № 12.06.2024-100002674 від 12.06.2024 на умовах визначених ТОВ «Споживчий центр».
Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК).
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Надані стороною позивача копії електронних доказів (електронний примірник Договору (Заявки), Паспорту споживчого кредиту) в паперовій формі суд визнає належними та допустимими.
За матеріалами справи сторони при підписанні договору від 12.06.2024 погодили строк кредитування та проценти за користування кредитними коштами.
Підписавши 12.06.2024 цей Кредитний договір, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит, проценти за користування кредитом, в порядку, передбаченому цим договором, сплатити комісію не виконав.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитом в загальному розмірі 11 840,00 грн, з яких: 4000,00 грн основний борг, 5 040,00 грн проценти, 800 грн.комісія, 2 000,00 грн неустойка.
У п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України вказано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у стягненні неустойки слід відмовити. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором №12.06.2024-100002674 від 12.06.2024 в загальному розмірі 9 840,00 грн, з яких: 4000,00 грн основний борг, 5 040,00 грн проценти, 800 грн.комісія.
Відповідачем заборгованість за кредитним договором та правильність її розрахунку не спростована. Процентна ставка у розмірі 1.5 % за один день кредитування може бути застосована, оскільки не суперечить пункту 17 Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498 ІХ, який набрав чинності 24.12.2023.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір за ставкою для позовів, поданих через систему «Електронний суд», в розмірі 2422,40 грн, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 158, 247, 274-278, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 509, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1055, 1054 Цивільного кодексу України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 12.06.2024-100002674 від 12.06.2024 в розмірі 9 840,00 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
Повний текст рішення складено 17.03.2025.
Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН