Справа № 509/1908/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року сел. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

представника відповідача Юцикова Є.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Директорія затишку» про стягнення заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

02.04.2024 року до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Директорія затишку» звернувся ОСОБА_1 та просить стягнути з товариства на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2022 року по 18.01.2024 року включно у розмірі 153 548,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.01.2021 року по 01.04.2024 року у розмірі 36 181,44 грн., без відрахування обов`язкових платежів та внесків з нарахованої заробітної плати.

Ухвалою від 08.04.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

24.04.2024 року на адресу суду надійшов сформований в системі «Електронний суд» відзив представника Юцикова Є.С. поданий в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Директорія затишку», відповідно до змісту якого вказано що доводи викладені позивачем у позовній заяві не відповідають дійсності, просив відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання призначене на 21.05.2024 року позивач та його представник не з`явилися, представник позивача адвокат Трусов А.С. звернувся до суду з клопотанням про відкладення засідання на іншу дату, в зв`язку з зайнятістю адвоката в іншому судовому засіданні.

В судове засідання призначене на 20.08.2024 року позивач та його представник не з`явилися, представник позивача адвокат Трусов А.С. звернувся до суду з клопотанням про відкладення засідання на іншу дату, в зв`язку з зайнятістю представника в іншому судовому засіданні за межами Одеської області.

01.10.2024 року на адресу суду надійшов документ сформований в системі «Електронний суд», а саме заява адвоката Трусова А.С. в якій він зазначає про припинення повноважень як представника гр. ОСОБА_1 в даній справі.

10.10.2024 року в судове засідання позивач не прибув. Заяв чи клопотань на адресу суду не надсилав.

В судове засідання 02.12.2024 року позивач та відповідач не прибули, повідомлялися про час, дату та місце судового розгляду належним чином. Причини неявку суду не повідомляли.

В судове засідання 28.01.2025 року позивач та відповідач не прибули, повідомлялися про час, дату та місце судового розгляду належним чином. Причини неявку суду не повідомляли. Поштова кореспонденція позивача, а саме повістка про виклик до суду на вказану дату повернута на адресу суду неврученою з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою».

В судове засідання 2.03.2025 року позивач черговий раз не прибув, повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду належним чином. Причини неявку суду не повідомляв. Поштова кореспонденція позивача, а саме повістка про виклик до суду на вказану дату повернута на адресу суду неврученою з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою».

Під час судового засідання представник відповідача адвокат Юциков Є.С. зауважив про чергову неявку позивача, відсутність будь якої зацікавленості щодо поданого ним позову, хоча він обізнаний про розгляд справи в суді, а тому просив суд позовну заяву залишити без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, зважаючи не чергову неявку позивача за відсутності клопотань та заяв, вважає, що позов слід залишити без розгляду за наступних підстав.

Судом встановлено, що в судові засідання, які були призначені на 21.05.2024, 20.08.2024, 10.10.2024, 02.12.2024, 28.01.2025 та 12.03.2025 року позивач будучи повідомленим належним чином та заздалегідь не з`являвся.

На початку перебування справи в суді інтереси позивача представляв адвокат Трусов А.С., проте 01.10.2024 року на адресу суду надійшов документ сформований в системі «Електронний суд», а саме заява адвоката Трусова А.С. в якій він зазначає про припинення повноважень як представника гр. ОСОБА_1 в даній справі. В подальшому в справу представники в інтересах позивача не вступали.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач не з`явився до суду повторно без поважних причин.

Згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Крім того, при прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приходить до переконання, що таке рішення не буде визначати обмеження права позивача на звернення до суду, так як він не втрачає права знов звернутися до суду з таким саме позовом. Разом з тим, продовження розгляду справи, буде порушувати вимоги ст.ст. 223, 257 ЦПК України, та може призвести до порушення розумного строку її розгляду.

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, не звернувся до суду із заявою стосовно його позиції щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 223, 257, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Директорія затишку» про стягнення заробітної плати - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду не позбавляє його права повторно звернутися до суду з даним позовом після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 17.03.2025 року.

Головуючий: Є.М. Панасенко