СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1324/25

пр. № 2/759/2321/25

17 березня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва, у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Бетіна М.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальній сумі 96 000,00 гривень, що складається із заборгованості: 1) за кредитним договором №40299-10/2023 в розмірі 27 750,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 21 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2) за кредитним договором №41922-10/2023 в розмірі 18 400,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 14 400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3) за кредитними договором №06022-08/2024 в розмірі 4 075,00 грн., з яких: 1 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 725,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, в 1 350,00 грн. - сума заборгованості за пенею; 4) за договором позики №4934266 в розмірі 11 775,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 8 775,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5) за договором позики №76651843 в розмірі 34 000,00 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 25 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

В обґрунтування позову зазначено, що 29 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №40299-10/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача.

21.03.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №21032024, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 21.03.2024 року до Договору факторингу №21032024 від 21.03.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 750,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.03.2024 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

За таких обставин ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за Кредитним договором №40299-10/2023 в розмірі 27 750,00 грн.

Крім того, позивачем зазначено, що 30 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №41922-10/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача.

21.03.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №21032024, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 21.03.2024 року до Договору факторингу №21032024 від 21.03.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 400,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.03.2024 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

За таких обставин ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за Кредитним договором №41922-10/2023 в розмірі 18 400,00 грн.

05 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №06022-08/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача.

27.11.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №27112024/2, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27112024/2 від 27.11.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4 075,00 грн., з яких: 1 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 725,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1 350,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.11.2024 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

За таких обставин ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за Кредитним договором №06022-08/2024 в розмірі 4 075,00 грн.

Окрім зазначеного, позивачем зазначено про те, що 12 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики №4934266.

14.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №23 від 11.04.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11 775,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 775,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

За таких обставин ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за Договором Позики №4934266 в розмірі 11 775,00 грн.

29 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики №76651843.

14.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №22 від 11.04.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34 000,00 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

За таких обставин ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за Договором Позики №76651843 в розмірі 34 000,00 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі та стягнути із відповідача на свою користь суму заборгованості за договорами позики у загальному розмірі 96 000,00 грн.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу ОСОБА_1 ухвала про відкриття провадження у справі разом із примірником позовної заяви направлялись на його зареєстроване місце проживання, згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру - АДРЕСА_1 (а.с. 82).

Як вбачається із наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із примірником позовної заяви вручені 25.02.2025 року « ОСОБА_2 ».

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії (ч. 3 ст. 130 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ухвалу про відкриття провадження у справі разом із примірником позову вручено 25.02.2025 року ОСОБА_2 , відповідач по справі - ОСОБА_1 вважається таким, що повідомлений про відкрите провадження.

Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У Постанові КЦС ВС від 16.12.2020 року у справі № 561/77/19 зроблено висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 6, 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У Постанові КЦС ВС від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 зроблено висновок, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Суд також звертає увагу, що аналіз конструкції договору позики, передбаченої ст. 1046 ЦК України, дає можливість зробити висновок, що договір позики є реальним договором, тобто вважається укладеним з моменту отримання позичальником у речей, визначених родовими ознаками, зокрема, обумовленої сторонами договору суми грошових коштів.

У свою чергу аналіз конструкції договору кредиту, передбаченої ст. 1054 ЦК України, дає можливість зробити висновок, що кредитний договір має конструкцію консенсуального договору, тобто вважається укладеним з моменту погодження сторонами всіх істотних умов такого договору.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в аспекті доведення позивачем факту укладення кредитного договору (договору позики) та отримання права вимоги за ним саме на кредитора покладається обов`язок доведення належного виконання свого зобов`язання за кредитним договором, тобто доведення факту надання позичальнику обумовленої суми грошових коштів.

Відсутність доказів надання суми кредиту (позики) у власність позичальника, зокрема, шляхом перерахування визначеної суми грошових коштів на його картковий рахунок чи в інший погоджений спосіб, за відсутності інших обставин (наприклад, поведінки позичальника, що підтверджує факт визнання ним отримання кредитних коштів, сплати заборгованості тощо), не дає можливість зробити висновок, що кредитор належним чином виконав своє зобов`язання за кредитним договором, а відповідно не дає можливість зробити висновок про отримання позичальником погодженої суми кредиту (позики), що у свою чергу не дає можливості зробити висновок про наявність правових підстав для виникнення заборгованості.

У постанові КЦС ВС від 30.11.2022 року у справі № 332/3056/15 зазначено, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Вказаний висновок також відображено у Постанові КЦС ВС від 29.01.2020 року у справі № 755/18920/18.

Щодо фактичних обставин справи про стягнення заборгованості за кредитним договором №40299-10/2023 від 29 жовтня 2023 року, кредитним договором №41922-10/2023 від 30 жовтня 2023 року; кредитними договором №06022-08/2024 від 05 серпня 2024 року; договором позики №4934266 від 25 жовтня 2023 року та договором позики №76651843 від 29 жовтня 2023 року.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір про надання фінансового кредиту № 40299-10/2023, за умовами котрого ОСОБА_1 надавався фінансовий кредит у безготівковій формі у національній валюті на рахунок платіжної картки: НОМЕР_4 у розмірі 6 000,00 грн. строком на 360 днів із визначеною процентною ставкою (а.с. 9-14).

Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора електронного підпису «W0266».

30 жовтня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір про надання фінансового кредиту № 41922-10/2023, за умовами котрого ОСОБА_1 надавався фінансовий кредит у безготівковій формі у національній валюті на рахунок платіжної картки: НОМЕР_4 у розмірі 4 000,00 грн. строком на 360 днів із визначеною процентною ставкою (а.с. 15-20).

Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора електронного підпису «W8468».

05 серпня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір про надання фінансового кредиту № 06022-08/2024, за умовами котрого ОСОБА_1 надавався фінансовий кредит у безготівковій формі у національній валюті на рахунок платіжної картки: НОМЕР_2 у розмірі 1 000,00 грн. строком на 120 днів із визначеною процентною ставкою (а.с. 29-33).

Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора електронного підпису «W2529».

25 жовтня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір позики №4934266 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), за умовами котрого ОСОБА_1 надавались грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платжного засобу позичальника ( НОМЕР_3 ) у розмірі 3 000,00 грн. строком на 30 днів із визначеною процентною ставкою (а.с. 45-48).

Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора електронного підпису «LruKmTKd4B».

29 жовтня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76651843, за умовами котрого ОСОБА_1 надавались грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платжного засобу позичальника ( НОМЕР_4 ) у розмірі 8 500,00 грн. строком на 30 днів із визначеною процентною ставкою (а.с. 56-58).

Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора електронного підпису «H5rbt2877h».

Таким чином, судом встановлено, що на підставі вищезазначених електронних договорів між відповідними кредитодавцями та ОСОБА_1 виникло кредитне (позикове) зобов`язання на умовах, що визначені у відповідних договорах.

Сукупний аналіз вищезазначених договорів дає можливість зробити висновок, що сторонами було погоджено наступний порядок надання кредиту (позики) - шляхом безготівкового перерахування погодженої суми грошових коштів на електронний платіжний засіб ОСОБА_1 , що був вказаний ним у договорах, а саме на платіжну картку № НОМЕР_4 (за кредитним договором № 40299-10/2023, № 41922-10/2023 та договором позики №76651843), платіжну картку № НОМЕР_2 (за кредитним договором № 06022-08/2024) та платіжну картку № НОМЕР_3 (за договором позики №4934266).

З урахуванням вищевикладених висновків, суд повторно звертає увагу, що для підтвердження виникнення у ОСОБА_1 обов`язку з повернення кредитних та/або позичених коштів, сплати процентів за їх використання та виконання інших обов`язків, передбачених договором, матеріали позовної заяви повинні містити достатню сукупність належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження надання у розпорядження ОСОБА_1 погодженої суми грошових коштів в якості кредиту (позики) у погодженому порядку, тобто шляхом безготівкового переказу на електронний платіжний засіб.

Разом з тим, до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження того, що кредитодавцями на виконання умов кредитних договорів №40299-10/2023 від 29 жовтня 2023 року, №41922-10/2023 від 30 жовтня 2023 року, №06022-08/2024 від 05 серпня 2024 року та договорів позики №4934266 від 25 жовтня 2023 року та №76651843 від 29 жовтня 2023 року було здійснено безготівковий переказ обумовленої суми грошових коштів на електронний платіжний засіб ОСОБА_1 .

До позовної заяви не додано жодного документа на підтвердження того, що платіжні засоби № НОМЕР_4 (за кредитним договором № 40299-10/2023, № 41922-10/2023 та договором позики №76651843), НОМЕР_2 (за кредитним договором № 06022-08/2024) та № НОМЕР_3 (за договором позики №4934266) належать ОСОБА_1 , жодного документа на підтвердження здійснення безготівково переказу погодженої суми грошових коштів на ці платіжні засоби, як і не заявлено клопотань про витребування цієї інформації.

Зокрема, відсутні квитанції про безготівковий переказ та успішність його статусу, відсутня виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 , або будь-які інші документи, які б могли підтвердити рух коштів між кредитодавцями та ОСОБА_1 .

У свою чергу, додані до договорів розрахунки заборгованості дають можливість зробити висновок, що ОСОБА_1 з моменту укладення договорів не здійснював жодних погашень заборгованості ані шляхом повернення тіла кредиту (позики), ані шляхом сплати процентів за користування ним. Таким чином, поведінка ОСОБА_1 не вказує на підтвердження ним існування кредитного (позикового) зобов`язання та отримання у своє розпорядження кредитних коштів.

Надані стороною позивача розрахунки заборгованості не є тим достовірним та достатнім доказом, що відображає рух грошових коштів на рахунку, зокрема, факт зарахування коштів, оскільки розрахунок заборгованості - це документ, який формується кредитором на підтвердження розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості. Однак, при цьому, як наданий розрахунок, так і заявлена сума до стягнення не є визначальними для суду, на відміну від інших господарсько-операційних документів, наприклад, виписки по особовому рахунку.

Будь-яких інших доказів, на основі яких суд міг би побачити рух коштів між кредитодавцями та відповідачем на підставі укладених договорів, до позову не додано.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримав на свої платіжні електронні засоби погоджену суму кредиту (позики), а також докази того, що ОСОБА_1 своєю поведінкою, зокрема, шляхом перерахування коштів на користь позивача чи попереднього кредитора в якості погашення боргу, підтвердив існування кредитного (позикового) зобов`язання.

Відсутність доказів надання у розпорядження відповідача обумовленої суми кредиту (позики) свідчить про відсутність правових підстав для виникнення заборгованості за договором та її стягнення з відповідача.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт виконання попередніми кредитодавцями своїх зобов`язань з надання кредиту (позики) у розпорядження ОСОБА_1 на підставі кредитних договорів №40299-10/2023 від 29 жовтня 2023 року, №41922-10/2023 від 30 жовтня 2023 року, №06022-08/2024 від 05 серпня 2024 року та договорів позики №4934266 від 25 жовтня 2023 року та №76651843 від 29 жовтня 2023 року.

Зважаючи на вищезазначене, позовні вимоги не можуть бути задоволені через їх недоведеність та необґрунтованість.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору або отримання права вимоги за цим договором та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

З урахуванням вищевикладеного, суд за результатами повного, всебічного дослідження матеріалів позовної заяви, на основі достатньої сукупності належних, допустимих та достовірних доказів приходить до висновку, що позивачем не доведено факт виконання попередніми кредитодавцями своїх зобов`язань з надання кредиту (позики) у розпорядження ОСОБА_1 на підставі кредитних договорів №40299-10/2023 від 29 жовтня 2023 року, №41922-10/2023 від 30 жовтня 2023 року, №06022-08/2024 від 05 серпня 2024 року та договорів позики №4934266 від 25 жовтня 2023 року та №76651843 від 29 жовтня 2023 року.

Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати у межах сплаченого судового збору залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя Н.О.Горбенко