№ 366/424/25
№ 2/366/367/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Н.Слободян, розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором, укладеним між ними 19.07.2024 № 505325-КС-001, у загальній сумі 40 950,76 грн., з них: 16 579,14 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту та 24 371,62 грн. сума прострочених платежів за процентами. Крім того, у позові позивач просив витребувати у АТ «Універсал Банк» письмові докази випуску банківської картки № НОМЕР_1 на ім`я відповідача та виписки руху коштів по рахунку, який відкритий для обслуговування зазначеної картки.

Рух справи

17.02.2025 позовна заява надійшла до суду та передана на розгляд судді Н.Слободян.

21.02.2025 у справі відкрите провадження. Вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадження без повідомлення (виклику) сторін, задоволено клопотання про витребування доказів від АТ «Універсал Банк». Перший судовий розгляд призначений на 17.03.2025.

12.03.2025 на виконання ухвали суду вд АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані документи.

Позиції сторін

Позивач просив у позові розглядати справу без участі позивача.

Відповідач 17.03.2025 подав до суду заяву, у якій зазначив , що просить справу розглядати без його участі. Позов визнає частково: визнає тіло кредиту, проценти на прострочення платежів визнає частково.

Встановлені судом обставини та застосовані норми права

Судом встановлено, що19.07.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 505325-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця.

Відповідно до п. 2.1 Договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 19 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Строк, на який надається кредит 24 тижні.

Стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,50000000, фіксована.

Знижена процентна ставка за Кредитом в день 1,15159869, фіксована

Комісія за надання кредиту становить 2 850,00 грн.

Загальний розмір наданого кредиту: 19 000 грн.

Строк дії Договору: до 03.01.2025.

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 56 330,80 грн.

Загальні витрати за кредитом: 37 330,80 грн.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19 698,93 процентів.

Денна процентна ставка: 1,16 процентів.

Сторонами в п. 3.2.3 Договору погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 19000 грн., що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» про проведення успішної транзакції 19.07.2024 на суму 19 000 грн., яка перерахована згідно зазначеного вище кредитного договору ОСОБА_1 на його платіжну картку НОМЕР_2 ( а.с.37). На виконання ухвали суду АТ «Універсал Бак» підтвердив , що банківська картка НОМЕР_1 була емітована Банком на ім`я ОСОБА_1 .

Як вбачається з наданого позивачем паспорту споживчого кредиту та пропозиції (оферта) укласти договір №505325-КС-001 про надання кредиту від 19.07.2024 сторони погодили, що проценти за користування кредитом становлять 37 330,80 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 56 330,80 грн.,частковий платіж основної суми - 44000 грн., комісія за надання кредиту - 2850 грн., реальна річна процентна ставка 19698,93% річних, денна процентна ставка 1,16% ( а.с.14, 23)

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 08.02.205 у ОСОБА_1 наявна заборгованість за Договором №505325-КС-001 про надання кредиту від 19.07.2024 в розмірі 40 950,76 грн., яка складається: 16 579,14 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 24 371,63,62 грн. - сума прострочених платежів по процентах. Суд звертає увагу, що зазначені суми залишаються незмінними з моменту закінчення строку кредитування 03.01.2025. Частково визнаючи позовні вимоги в частині нарахованих відсотків відповідач свого розрахунку не надав, як і не зазначив підстав часткового визнання нарахованих у межах строку кредитування відсотків.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Частиною1 ст. 1048 ЦК України врегульовано правовідносини, щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.

Це відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в Постанові від 23 травня 2018 року по справі №910/1238/17.

Однак, не правильно ототожнювати зміну процентної ставки зі Зниженою на Стандартну і нарахування процентів за неправомірне користування чужими коштами, як це визначено ст. 625 ЦК України.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, проценти, які нараховуються після спливу строку кредитування, є процентами, які кредитор (позикодавець) має право стягнути з позичальника на підставі ст. 625 ЦК України, є процентами, які нараховуються після спливу строку кредитування і лише у випадку прострочення виконання основного зобов`язання - неповернення суми кредиту за кредитним договором та несплати процентів, нарахованих протягом строку кредитування в строки, визначені в кредитному договорі.

Таким чином, законодавство чітко розрізняє поняття: Проценти за користування кредитом - як проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у кредитному договорі та під якими розуміються проценти за правомірне користування кредитними коштами, розмір яких визначається в кредитному договорі та Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

Відповідно, враховуючи вищезазначену різну правову природу вказаних процентів, вони не є тотожними за своєю суттю, а відтак, це обумовлює різні правові наслідки можливості їх нарахування та обов`язковості їх нарахування кредитором та сплати боржником: якщо проценти за користування кредитом є основною суттєвою умовою

Відповідно до п. 2.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 19000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика»); 2.2. Тип Кредиту: кредит; 2.3. Строк, на який надається Кредит: 24 тижні; 2.4. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставказа Кредитом: в день 1,15159869, фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору.

Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

Відповідно до п.3.2.2. Договору визначено: «Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору.

При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.» . В третьому пункті Договору сторони визначили обов`язковий графік платежів за Договором (п. 3.2.3).

Згідно графіку відповідач мав зробити перший платіж 02.08.2024 у сумі 4120 грн., однак платіж не був зроблений вчасно (перший платіж внесено 07.08.2024, другий 16.08.2024, третій 09.09.2024, четвертий - 08.10.2024).

Отже, відповідачем встановлений графік погашення заборгованості не виконувався, за весь період дії кредитного договору було сплачено лише 4 платежі, які враховані у розрахунку, і тому починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу почалось нарахування процентів за Стандартною ставкою - 1,50000000%, і після 03.01.2025 не нараховувались.

Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 90604,62 грн. включають в себе: нараховані за як зниженою (пільговою) так і стандартною процентною ставкою, передбаченими договором між сторонами.

Позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, що нараховані у межах строку дії договору, який був встановлений умовами Договору №505325-КС-001 про надання кредиту від 19.07.2024 і закінчувався 31.01.2024.

Отже загальний розмірі процентів, що підлягає сплаті за користування коштами на умовах договору становить 24371,62 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що штрафні санкції за неналежне виконання умов договору не нараховувались та не входять складу позовних вимог.

Проте, суд вважає за необхідне звернути увагу на стягнення позивачем в рахунок внесених відповідачем платежів суми комісії за надання кредиту у розмірі 2850 грн., зазначивши таке.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України №1734-VIII безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію пов`язану з наданням кредиту.

Але, наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням/поверненням кредиту, що надаються позичальнику, адже, само по собі надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку/фінансової установи, й виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Оскільки надання кредиту це обов`язок банку/фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку/фінансової установи, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Отже умови договору про сплату комісії саме за надання кредиту, тобто за дії, які позивач, ТОВ «Бізнес позика», здійснює на власну користь, є несправедливим, суперечать принципу добросовісності, та мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків та погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц, постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у праві №756/8840/17-ц).

Встановлена комісія за надання кредиту є невиправданим платежем, що спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже, така умова договору порушує публічний порядок, та є нікчемною.

Отже, розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача має бути зменшений на суму сплаченої комісії у розмірі 2850 грн.

Відповідно дост.141 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати зі сплати судового збору у пропорційно до задоволених позовних вимог (93,04%) у сумі загальному розмірі 2 253,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за Кредитним договором №505325-КС-001 від 19.07.2024 у розмірі 38 100,76 грн., з них: 16 579,14 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 21 521,62 грн. сума прострочених платежів за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» судовий збір у розмірі 2 253,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (адреса: 01133, м. Київ, б-р. Лесі Українки, 26, офіс 411. Код ).

Представник позивача: Памірський Максим Анатолійович (адреса: 01133, м. Київ, б-р. Лесі Українки, 26, офіс 411. РНОКПП: НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_4 )

Повний текст рішення виготовлений 17.03.2025.

Суддя Н.Слободян