Справа № 673/897/24
Провадження № 2/673/85/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Грицишиної Л.В.

за участю:

секретаря судового засідання Осієвської Н.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у м. Деражня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

19 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся зпозовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме: на частку житлового будинку,загальною площею 56,2 м.кв., житловою площею 31,8 м. кв., допоміжною 24, м. кв., та надвірних будівель: прибудови «а», сарая «Б», погреба «б», літної кухні «В», прибудови «в», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частки житлового будинку, заг. площею 56,2 м.кв. та надвірних споруд: прибудови «а», сарая «Б», погреба «б», літної кухні «В», прибудови «в».

Іншими співвласниками вказаного житлового будинку були: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках, тобто по , що вбачається із свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20.09.02р., виданого виконкомом Явтухівської сільської ради.

Позивач вказує, що спадкоємцем ОСОБА_3 став її син ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину, проте не оформив за життя спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, а спадкоємцем після нього, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.07.24р., виданим приватним нотаріусом Янцаловською В.О., є позивач.

Позивач звернувся для оформлення своїх спадкових прав до нотаріуса, проте отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 , оскільки правовстановлюючий документ на право особистої власності на житловий будинок був виданий в 2002 р., тобто після смерті ОСОБА_3 .

З огляду на вищезазначене, позивач звернувся з позовом про визнання за ним права власності на частку житлового будинку з прибудинковими спорудами в судовому порядку.

Ухвалою суду від 03.09.24р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін по справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. За його клопотанням, судом витребувано у приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу В.О. Янцаловської, спадкову справу №304/214 щодо майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 20.09.2002р. виконкомом Явтухівської сільської ради, належав колишнім членам колгоспного двору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках (тобто по частці кожному).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.04.1995р., ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до видачі вищезазначеного свідоцтва.

Після її смерті спадщину фактично прийняв її син ОСОБА_4 , який проживав разом із спадкодавицею, проте за життя не оформив право власності на належну ОСОБА_3 частку будинку та прибудинкових споруд, що підтверджується архівною довідкою №257/02-14 від 08.05.24р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 . Спадщину, а саме: частку у праві власності на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 після нього прийняв його внук ОСОБА_1 за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом 29.07.2024р.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 23.10.2018р., спадщину після якої прийняв її син ОСОБА_2 (свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.07.24р.)

29.07.24р. позивачу приватним нотаріусом Янцаловською В.О. відмовлено в оформленні спадкових прав на частку житлового будинку із належними до нього надвірними будівлями, яка належала ОСОБА_3 , яку успадкував ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є позивач, оскільки державна реєстрація права власності на вищезазначену частку згідно Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20.09.2002 року, виданого виконкомом Явтухівської сільської ради, здійснена за померлою після її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 в зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду.

Ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі в порядку спадкування.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадщина може бути визнана відумерлою та передана у комунальну власність в порядку, визначеному ст. 1277 ЦК України, і тому саме сільська рада за місцем відкриття спадщини є відповідачем по справі.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно.

Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 20.09.2002р. виконкомом Явтухівської сільської ради, домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстроване за колишніми членами колгоспного двору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках (по частці кожному).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Таким чином, ОСОБА_3 за життя правомірно належала частка домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом майна, ОСОБА_4 , а саме: житлового будинку із прибудинковими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вчинив дії по прийняттю спадщини та прийняв її, подавши заяву до нотаріальної контори, тому в порядку спадкування набув право на частки будинку, що випливає з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.07.24р. Водночас, оформити право власності на успадковану ОСОБА_4 частку зазначеного домоволодіння, після смерті своєї матері ОСОБА_3 , позивач в позасудовому порядку не зміг, оскільки державна реєстрація права власності за ОСОБА_3 відбулося вже після смерті останньої, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Янцаловської В.О. №414/02-14 від 29.07.24р.

Спадкові права позивача відповідачем не оспорюються.

Оскільки право позивача на оформлення спадкових прав на будинковолодіння порушено, воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку житлового будинку та прибудинкові споруди в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на частку житлового будинку, загальною площею 56,2 м.кв., житловою площею 31,8 м. кв., допоміжною 24, м. кв., та надвірних будівель: прибудови «а», сарая «Б», погреба «б», літної кухні «В», прибудови «в», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя: Л. В. Грицишина