Справа № 369/3077/24
Провадження № 2/369/1726/25
11.03.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
при секретарі Маснюк А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу № 369/3077/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК "Нові Жуляни", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», про розірвання договорів, -
У лютому 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Білошапка Оксана Василівна звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК "Нові Жуляни", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», про розірвання договорів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 вересня 2018 року між ОСОБА_1 (в подальшому позивач) та ТОВ «Крюківщина» (наразі ТОВ «Житловий комплекс «Нові Жуляни») (в подальшому відповідач-1) був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 34/ВС1, згідно умов якого відповідач зобов`язується передати у власність позивача, а позивач зобов`язується прийняти у власність майнові права на Квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно п.п. 3.1 договору, ціна майнових прав становить на момент підписання договору 377 900,00 грн., що еквівалентно 15 116 доларам США. Ціна майнових прав встановлена доларах США та сплачується в національній валюті, шляхом перерахування платежів банківський рахунок продавця. П.п. 3.3 договору визначено порядок оплати позивачем майнових прав.
Відповідно до п.п. 2.4 договору купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2018 ро орієнтовний строк готовності Об`єкта будівництва до експлуатації 31 грудня 2019 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також односторонньому порядку змінити термін готовності до експлуатації на строк до шести місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього договору.
Також, між позивачем та ТОВ «Крюківщина» 21 липня 2018 року було укладе договір бронювання на об`єкт нерухомості б/н, в якому позивач висловила наміри придбати «об`єкт нерухомості» за адресою: Квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно п. 2.1 Договору, ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» зобов`язувалась передати, а позивач прийняти та оплатити Дериватив з характеристиками які визначені в цьому ж пункті.
Згідно п. 2 цього Додатку № 1, усі зобов`язання Покупця (позивач) будуть повністю виконані після сплати Продавцю, а саме ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» ціни Деривативу, яка встановлена у п. 3.1 Договору.
Представник позивача вказує, що позивач взяті на себе зобов`язання за вищевказаними договорами виконала належним чином, що підтверджується відповідними розрахунковими документами. Загальна сума сплачених грошових коштів по договору купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2018 року становить 403 592,70 грн., що по курсу НБУ на день кожної здійсненої оплати в гривні еквівалентно 15 116 доларам США. Тобто, позивачем повністю було здійснено оплату, встановлену договором купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2018 року.
Також, між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір доручення 27 липня 2018 року, згідно п.п. 1.1. якого, повірений на безоплатній основі зобов`язується від імені довірителя внести на розрахунковий рахунок юридичних осіб ТОВ «Крюківщина» та ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» грошові кошти в сумі 161 975,00 грн., що еквівалентно 6 100 доларам США.
Згідно положень п.п. 3.1 цього договору доручення, його підписання повіреним свідчить про те, що грошові кошти, необхідні для виконання доручення, отримані в повному обсязі в сумі, передбаченій в п.п. 1.1. даного договору.
Як зазначає представник позивача, ТОВ «Крюківщина» та ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» зобов`язання, взяті на себе вищевказаними договорами не виконали.
У зв`язку із порушенням умов Договору 2 щодо строків готовності об`єкту до експлуатації, відповідачі неналежним чином не виконують зобов`язання за договорами купівлі-продажу деривативу та майнових прав, не здійснюють будівництво об`єкта нерухомості.
На неодноразові звернення Позивача про відмову від виконання договорів та їх розірвання відповідачі не відреагували, грошові кошти за вирахуванням премії у розмірі 10% від суми сплачених коштів протягом 180 календарних днів з дати отримання заяв не повернули.
Крім того, позивач вважає, що внаслідок понесених нею моральних страждань, що були спричинені невиконанням відповідачами своїх зобов`язань понад три роки, тривогою та переживаннями про те, що вона втратила останні кошти, які відкладала на власне помешкання, вона має право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.
Таким чином, оскільки Відповідачі у добровільному порядку не виконують умови укладених договорів, не укладають з Позивачем додаткові угоди про їх розірвання, як того вимагає п.4.4 та п. 8.3 Договору 1 та Договору 2 відповідно, ігнорують пропозиції, Позивач звертається до суду з позовом про припинення правовідносин за договорами, стягнення оплачених нею коштів та просить суд:
1.Розірвати договір купівлі-продажу майнових прав № 34/ВС114 укладений 14 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крюківщина» (наразі Товариством з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни») на квартиру АДРЕСА_1 ;
3.Розірвати договір бронювання квартири АДРЕСА_1 , укладений 21 липня 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крюківщина» (наразі Товариством з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни»);
4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Житловий Комплекс «Нові Жуляни», на користь ОСОБА_1 578 711,53 грн.;
5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» на користь ОСОБА_1 233 536,67 грн.;
6.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Житловий Комплекс «Нові Жуляни», на користь ОСОБА_1 50 000,00 грн. моральної шкоди;
7.Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача та її представника за наявними у справі матеріалами.
У судове засідання відповідач ТОВ ЖК «Нові Жуляни» не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У судове засідання відповідач ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ст. 628 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Особливості купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості визначаються законом. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Судом встановлено, що 14 вересня 2018 року між ТОВ «Крюківщина» та ОСОБА_1 було укладено договір бронювання на об`єкт нерухомості, відповідно до якого Покупець ( ОСОБА_1 ) висловила намір придбати об`єкт нерухомості, за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п.2.1 Договору продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити Дериватив з визначеними у цьому пункті характеристиками.
Відповідно до п. 2.3. цей Договір реєструється на Товарній біржі «ПЕРСПЕКТИВА-КОММОДІТІ» у повній відповідності з вимогами чинного законодавства України до даного правочину.
Відповідно до п.3.1. встановлено, що на дату укладення Договору Сторони визначили Ціну Договору y розмірі 161 975,00 грн. без ПДВ відповідно до пункту 196.1.1 статті 196 Податкового Кодексу України, що є еквівалентом 6 479,00 доларів США.
Пунктами 3.3, 3.4 Договору сторони погодили, що Покупець має право на свій розсуд на будь-якій стадії виконання цього Договору, незалежно від встановленого Сторонами графіку та порядку внесення чергових платежів, внести усю суму ціни Договору. Сторони погодили, що ціна договору, вказана в п. 3.1., сплачується покупцем по 21 вересня 2018 року у розмірі 6 479,00 доларів США.( п.3.4. Договору)
Пункт 4.2. Ціна деривативу встановлена в доларах США та оплачується в національній валюті України - гривні. Сторони прийшли до згоди: Встановити з 14 вересня 2018 року по 21 вересня 2018 року включно обмінний курс української гривні до долару США на рівні 25. Після сплину вищеозначеного терміну, встановити обмінний курс української гривні до долара США, згідно з офіційним обмінним курсом української гривні до долара США, встановленим НБУ, на дату зарахування коштів на рахунок Продавця, якщо іншого не передбачено внутрішніми наказами Продавця. Обмінний курс української гривні до долара США, згідно внутрішніх наказів Продавця не може перевищувати офіційний обмінний курс української гривні до долара США, встановлений НБУ на дату зарахування коштів на рахунок Продавця.
Відповідно до п. 5.1. Продавець зобов`язується передати Покупцю Дериватив після підписання цього Договору шляхом укладення Акту прийому-передачі деривативу. Акт прийому-передачі деривативу підписується Сторонами в момент укладення цього Договору. Підтвердженням Права Покупця на Дериватив є Акт прийому-передачі Деривативу, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 5.2. Договору). Зобов`язання Продавця щодо передачі Покупцю Деривативу згідно п. 5.1. цього Договору вважаються виконаними з моменту передачі Деривативу Покупцю на підставі Акту прийому-передачі Деривативу (п.5.3 Договору).
Відповідно до п. 8.4. Договору, відмова покупця від виконання цього договору, вчинена покупцем письмово та надіслана продавцеві у будь-який момент строку дії Договору, реалізується через підписання Сторонами Додаткової угоди про розірвання Договору.
14 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Крюківщина» укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 .
За п.1.1. цього Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру та у відповідності до п. 1 ст. 6 та ст. 656 ЦК України, Продавець зобов`язувався передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язувався прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , та оплатити Ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п.2.1. Договору № 34/ВС1 майнові права на квартиру являють собою права на отримання у власність квартири із визначеними у цьому пункті характеристиками.
Пунктом 2.4 Договору № 34/ВС1 визначено, що орієнтовний строк готовності Об`єкта будівництва до експлуатації 31 грудня 2019 року.
Відповідно до п.3.1. Ціна майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становить: 377 900,00 гривень, в тому числі ПДВ 62 983,33 гривень, що еквівалентно 15 116,00 доларів США.
Пунктом 4.2. цього ж договору передбачено, що продавець бере на себе зобов`язання забезпечити дійсність проданих покупцю майнових прав на квартиру протягом строку дії цього договору шляхом забезпечення будівництва Об`єкта будівництва та готовності його до експлуатації.
Пунктом 4.5 Договору передбачено, що відмова Покупця від виконання цього договору, вчинена покупцем письмово та надіслана Продавцеві у будь-який момент строку дії Договору, реалізується через підписання Сторонами додаткової угоди про розірвання договору.
На виконання умов вищевказаних договорів, відповідно до договору доручення від 27 липня 2018 року на користь ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» та ТОВ «Крюківщина» були сплачені грошові кошти у сумі 161 975,00 грн. та 161 975,00 грн. відповідно, а також на користь ТОВ «ЖК «Нові Жуляни» грошові кошти у розмірі 403 592,70 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями дублікатів квитанцій.
Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що об`єкт будівництва наразі не побудований.
Позивач, з`ясувавши, що будівництво не ведеться та не буде завершено у строки, визначені договорами, скористався своїм правом на відмову від подальшого виконання договорів купівлі-продажу деривативу та майнових прав на квартиру та їх розірвання.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин (п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалася на те, що відповідачі не виконують взяті на себе обов`язки, передбачені умовами укладених договорів, та не підписують угоди про розірвання цих договорів, а тому просила розірвати вказані договори.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).
Відповідно до частин 2, 3 ст. 214 ЦК України особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.
Відповідно до ст. 610, п.1. ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно ж до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Позивач скористалась своїм правом, передбаченим зазначеними пунктами договорів та направила відповідачам повідомлення про розірвання договорів. Водночас відповідачі такі звернення проігнорували, додаткові угоди про розірвання договорів з позивачем не уклали. Спірні договори не містять положень, які регулюють порядок розірвання договорів за ініціативою покупця у випадку ненадання відповіді на письмове повідомлення останнього про розірвання договорів, не містять і положень про можливість продавця відмовити покупцю в укладенні додаткової угоди про розірвання договору з ініціативи покупця.
Суд зауважує, що застосування засад добросовісності, розумності та справедливості дозволяє зробити висновок, що повідомлення про відмову від договору як односторонній правочин, є таким, що розраховане на його сприйняття іншою стороною договору, водночас матеріали справи не містять доказів на підтвердження надання відповіді позивачу на її повідомлення про розірвання договорів. Таким чином, суд робить висновок про те, що ігнорування повідомлення позивача про розірвання договорів за її ініціативи, є порушенням прав останньої.
З огляду на викладене, встановивши обставини справи, проаналізувавши умови оспорюваних договорів та провівши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, з урахуванням того, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо розірвання укладених між ними договорів, їх умов, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених договорами, для їх розірвання у судовому порядку. При цьому суд враховує, що об`єкт будівництва не побудований та не введений в експлуатацію.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на ті обставини, що вона бажає розірвати укладені договори та повернути сплачені кошти, у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань.
З огляду на викладене, позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, на які посилається позивач, підтверджені належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, і права позивача підлягають захисту в обраний нею спосіб, а отже, суд приходить до висновку про необхідність розірвати у судовому порядку спірні договори.
Вимога позивача про розірвання договору бронювання на об`єкт нерухомості від 21 липня 2018 року не підлягає задоволенню з огляду на те, що договір бронювання не належить до жодної з груп цивільно-правових договорів, передбачених Цивільним кодексом України, а є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, оскільки метою укладення такого договору бронювання є ідентифікація об`єкта нерухомого майна (квартири), що передаватиметься покупцю в майбутньому за договором купівлі-продажу та закріплення прав покупця на вказаний об`єкт до укладення договору купівлі-продажу. Таким чином, оскільки позовна заява не містить жодних обґрунтувань стосовно необхідності розірвання саме договору бронювання, суд відмовляє у задоволенні вказаної вимоги.
Щодо вимог позивача про стягнення коштів, сплачених на виконання спірних договорів, суд зазначає наступне.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача ТОВ ЖК «Нові Жуляни» моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4)у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої і душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна (п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України).
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 січня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач протягом тривалого часу не вживав дій для поновлення порушеного права позивача, а остання була змушена вживати дій для захисту власного порушеного права.
Судом встановлено, що внаслідок невиконання договірного зобов`язання, за яке позивачем були сплачені кошти, останній завдано моральних страждань, що полягали у невиконанні відповідачем своїх зобов`язань понад три роки, тривогою та переживаннями про те, що позивач втратила останні кошти, які відкладала на власне помешкання, а тому вона має право на відшкодування моральної шкоди.
Таким чином, моральна шкода, заподіяна внаслідок невиконання договірного зобов`язання підлягає відшкодуванню відповідачем, як особою, з вини якої вона завдана, з урахуванням суті позовних вимог, доведеності позивачем заподіяних їй моральних страждань, а також з урахуванням вимоги розумності, виваженості та справедливості.
Беручи до уваги характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань та інших обставин, зокрема, - характеру і тривалості страждань позивача, істотності вимушених змін у її життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ТОВ ЖК «Нові Жуляни» на її користь спричиненої моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., оскільки такий розмір моральної шкоди відповідає ступеню перенесених нею страждань внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань, при визначенні якої враховувались вимоги розумності та справедливості.
Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольняє 2 вимоги немайнового характеру, розмір судового збору який підлягає стягненню з відповідачів становить 2 422,80 грн. (3 634 1 211,20 = 2 422,80), тобто по 1 211,40 грн. (2 422,80 : 2 = 1 211,40) з кожного. Вимоги майнового характеру суд задовольняє на 94,8% від заявленого до стягнення, а тому з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8 176,50 грн. (8 625 : 100% * 94,8% = 8 176,50), тобто з відповідача ТОВ ЖК «Нові Жуляни» у розмірі 5 838,02 грн. (8 176,50 * 71,4% : 100% = 5 838,02) та відповідача ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» 2 338,48 грн. (8 176,50 * 28,6% : 100% = 2 338,48).
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 15, 16, 526, 610, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 137, 141, 247, 259, 263-268, 280, 351, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК "Нові Жуляни", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», про розірвання договорів задовольнити частково.
Розірвати договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру №34/BC1 від 14 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальність «Житловий комплекс «Нові Жуляни».
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни» на користь ОСОБА_1 суму сплачених коштів за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру №34/BC1 від 14 вересня 2018 року в розмірі 578 711 (п`ятсот сімдесят вісім тисяч сімсот одинадцять) грн. 53 (п`ятдесят три) коп..
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7 049 (сім тисяч сорок дев`ять) грн. 42 (сорок дві) грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 549 (три тисячі п`ятсот сорок дев`ять) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 .
Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА