р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/6382/23

№ провадження 2/495/1390/2024

26 лютого 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

за участю секретаря судового засідання: Федорової Л.А.

за участю:

представника позивача Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області- прокурора Колесніченко І.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Клименка С.Ю.

розглянувши у судовому цивільну справу № 495/6382/23

за позовом виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль)

до ОСОБА_1

про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2023 року виконувач обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль)(далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач) про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів(а.с.1-15).

Так, позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району шкоду, заподіяну державі незаконним виловом водних живих біоресурсів у розмірі 77 503 (сімдесят сім тисяч п`ятсот три) гривні, на рахунок UA0015618, отримувач ГУК у Одеській обл./Шабівська сільська ТГ/24062100, код отримувача 37607526, банк Казначейство України (ЕАП).;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської обласної прокуратури (р/р UA0000564, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) сплачений судовий збір за подачу позову, а саме 2 684 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Білгород-Дністровською окружною прокуратурою Одеської області в ході реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді, в порядку ст. 131-1 Конституції України та ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства. Так, 28.01.2022 року інспектором Чорноморського рибоохоронного патруля складено протокол №003459/41 про вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 28.01.2022 року о 22:00 год. на Шаболатському лимані, поблизу селища Біленьке Одеської області Білгород-Дністровського району, ОСОБА_1 здійснював лов риби забороненими для любительської та спортивної ловлі знаряддями, а саме сіткою лісковою, виловив рибу кефаль-гостроніс в кількості 47 одиниць, чим згідно постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року завдав збитків державі на суму в 77 503 гривень. Своїми діями порушив п.3.14, 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», за що передбачена відповідальність згідно ч.4 ст.85 КУпАП. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі № 495/1249/22 від 29.06.2022 провадження по справі відносно відповідача за вчинення адміністративного правопорушення, ч. 4 ст. 85 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Зазначена постанова в апеляційного порядку не оскаржена та набрала законної сили. Закриття провадження по строкам не є реабілітуючою обставиною, цей факт не перешкоджає зверненню органами уповноваженими представляти державу до суду в визначеному законом порядку. Відповідно до довідки-розрахунку шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, розробленого відповідно до Постанови Кабміну від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», заподіяли державі шкоду у розмірі 77 503 грн., яка складається з вилову риби «кефаль» 47 штук х 1649 за одиницю. Розмір шкоди, розраховано службовими особамиЧорноморського басейнового управління державного агенства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохорониий патруль). Своїми умисними діями відповідач порушив вимоги ст.12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 9, 10, 17, 34, 38, 39 та 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затвердженого наказом державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, п.п 4, 12 ст. 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства». Станом на момент звернення з позовом до суду шкода, заподіяна ОСОБА_1 незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища, в добровільному порядку не відшкодовано. Враховуючи викладене, шкода в розмірі 77 503 грн 00 коп, заподіяна незаконним виловом живих біоресурсів, підлягає стягненню з ОСОБА_1 у повному обсязі на рахунок спеціального фонду місцевого бюджету.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 року цивільну справу № 495/6382/23 розподілено на суддю Боярського О.О. (а.с.46).

03.08.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Клименка С.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з підстав. Викладених у його відзиви та закрити провадження по даній справі (а.с.58-63). Зауважив, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем матеріальної шкоди, вина останнього у справі про адміністративне правопорушення не доведена та закрита, у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В постанові не встановлено та не визнано доведеним, як факт скоєння адміністративного правопорушення, так і не встановлено та не визнано доведеним, що дане правопорушення скоєно саме відповідачем. Наявність, або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024 року, у зв`язку з відстороненням від посади судді ОСОБА_2 цивільну справу № 495/6382/23 передано на розгляд судді Мишка В.В. (а.с.79).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2024 року цивільну справу № 495/6382/23 за позовом виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів прийнято до свого провадження. Призначено підготовче судове засідання (а.с.80-81).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі № 495/6382/23 за позовом виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів. Справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.87-88).

Представник позивача Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області- прокурор Колесніченко І., у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначила, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які підтверджують заподіяну відповідачем шкоду державі, яку він наніс незаконним виловом живих водних біоресурсів. Зауважила, що відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за подібні правопорушення та у нього було достатньо часу довести недійсність складеного відносно нього протоколу, як він стверджує, що був понятим, але не він, ні його представник, які були обізнані щодо наявності таких обставин, не вчинили жодної дії на доведення невинуватості відповідача. Твердження сторони відповідача щодо його невинуватості, у зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення за збігом строків притягнення до адміністративної відповідальності, не є реабілітуючою обставиною та цей факт не перешкоджає зверненню органами уповноваженими представляти державу до суду, у визначеному законом порядку. Просила стягнути з відповідача на користь Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району шкоду, заподіяну державі незаконним виловом водних живих біоресурсів у розмірі 77 503 та витрати пов`язані з оплатою судового збору.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Клименко С.Ю. в судовому засіданні не погодився з позовними вимогами в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що вина його довірителя не доведена, оскільки постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2022 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Пояснив, що відповідач був як понятий і підписався у протоколі про адміністративне правопорушення тільки тому, що була погроза з боку інспекторів, що його відвезуть до поліції. Зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення не має визначальної сили та не є правильним встановлювати обставини у цивільному процесі, які були зазначені в адміністративному протоколі. Вважає, що в справі відсутні належні докази, що саме ця особа (відповідач) скоїв вказане адміністративне правопорушення. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та провадження у справі закрити.

Представники Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району та Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) у судове засідання не з`явились, але подали заяви, згідно яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та провести розгляд справи без їх участі (а.с.56).

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та вислухавши представника позивача і представника відповідача, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, Білгород-Дністровською окружною прокуратурою Одеської області в ході реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді, в порядку ст. 131-1 Конституції України та ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства.

Так, 28.01.2022 року інспектором Чорноморського рибоохоронного патруля складено протокол №003459/41 про вчинення відповідачем - ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с.20-21).

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 28.01.2022 о 22:00 год. на Шаболатському лимані поблизу селища Біленьке, Одеської області, Білгород-Дністровського району, гр. ОСОБА_1 здійснював лов риби забороненими для любительської та спортивної ловлі знаряддями, а саме сіткою лісковою, виловив рибу кефаль-гостроніс, в кількості 47 одиниць, що згідно постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року завдав збитків державі на суму в 77 503 гривень. Своїми діями порушив п. 3.14, 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», за що передбачена відповідальність згідно ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі № 495/1249/22 від 29.06.2022 провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.16-17). Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржена та набрала законної сили.

За твердженням представника позивача, закриття провадження по строкам не є реабілітуючою обставиною, цей факт не перешкоджає зверненню органами уповноваженими представляти державу до суду в визначеному законом порядку.

Відповідно до довідки-розрахунку шкоди, заподіяної громадянином ОСОБА_1 внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, розробленого відповідно до Постанови Кабміну від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», заподіяли державі шкоду у розмірі 77 503 грн., яка складається з Кефаль гостроніс 47 шт. х 1649 за од. (а.с.23).

Розмір шкоди, розраховано службовими особамиЧорноморського басейнового управління державного агенства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохорониий патруль).

Представник позивача вказав, що відповідач своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 9, 10, 17, 34, 38, 39 та 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затвердженого наказом державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, п.п 4, 12 ст. 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства». За своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Станом на момент звернення з позовом до суду шкода, заподіяна ОСОБА_1 незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища, в добровільному порядку не відшкодовано.

Дані обставини і стали підставою для звернення виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області (в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль)) з відповідною позовною заявою до суду.

Також у судовому засіданні 07.02.2025 року був допитаний відповідач ОСОБА_1 , у якості свідка, який був приведений до присяги та повідомлений про кримінальну відповідальність за неправдиві показання.

Так, свідок ОСОБА_1 пояснив, що він живе біля лиману та пізно ввечері почув лай собак, побачив ліхтарики та вирішив вийти подивитись, що відбувається на вулиці. Коли вийшов з будинку на вулицю, то побачив свого знайомого хлопця, який його позвав і він підійшов, вони поспілкувались. Потім він побачив рибоохоронний патруль, інспектор його підізвав та сказав, що йому потрібен понятий, нащо він відмовився, але тоді інспектор повідомив, що у разі його відмови, він викличе поліцію та його відвезуть до районного відділення. Зазначив, що інспектора йому повідомили, що йому нічого не буде, ніякої відповідальності, а тільки необхідно побути понятим, а також він не хотів турбувати своїх родичів у разі виклику поліції, у зв`язку з чим він і підписався у протоколі. Повідомив, що протокол він не читав, оскільки інспектора його завірили, що в протоколі все визначено правильно, а через декілька років він дізнався про існування відносно нього протоколу та штрафу.

Відповідно до ст.3-5 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Згідно із ст.27 Закону України «Про тваринний світ», у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Відповідно до ч.1 ст.52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.

Згідно із ст.27 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Крім того, ст.34 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу.

Відповідно до п 4.6. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за №269/3562, одній особі дозволяється вилов не більше 3 кг риби за одну добу перебування на водоймі загального користування.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» затверджено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) цінних видів водних біоресурсів у водних об`єктах України.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення №003459/41 від 28.01.2022 року, на Шаболатському лимані поблизу селища Біленьке, Одеської області, Білгород-Дністровського району, відповідач ОСОБА_1 здійснював лов риби забороненими для любительської та спортивної ловлі знаряддями, а саме сіткою лісковою, виловив рибу кефаль-гостроніс, в кількості 47 одиниць, що згідно постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року завдав збитків державі на суму в 77 503 гривень, чим порушив п. 3.14, 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», за що передбачена відповідальність згідно ч.4 ст. 85 КУпАП (а.с.20).

Відповідно до наявних пояснень у вказаному вище протоколі, відповідач ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності підтвердив обставини, викладені в протоколі та зазначив, що з вказаним порушенням згоден, претензій не має (а.с.21).

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2022 року провадження у справі відносно адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП (а.с.16-17).

Відповідач та його представник в ході судового розгляду справи стверджували, що вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення №003459/41 від 28.01.2022 року, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП є безпідставним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки відповідач не здійснював вилов риби, а був допитаний інспектором рибоохоронного патруля виключно, як понятий. Наполягали, що відповідними службовими особами відповідача було введено в оману, тому він і підписав вказаний протокол, вважаючи, що підписується не як особа, стосовно якої складено протокол, а як понятий, а постанова суду про закриття провадження у справі відносно його адміністративної відповідальності є законним та правовим підтвердженням його невинуватості, тому вважає, що стягнення з нього шкоди є безпідставним.

Станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду шкода, заподіяна відповідачем незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища, в добровільному порядку не відшкодована.

Відповідно до п. 17 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 № 1126, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства.

Згідно із п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Згідно з п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Незаконне та безоплатне використання природних ресурсів ослаблює економічні основи держави, що потребує прокурорського реагування у межах наданої Конституцією України компетенції.

Згідно з ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування.

Статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарському обігу, так і невикористанні в економіці в даний період (земля, надра, вода, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші комплекси.

Так, відповідно до ст. 57 Закону України «Про тваринний світ», ст. 21 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» державний контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, за провадженням рибогосподарської діяльності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, завдані природним ресурсам збитки відшкодовуються шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок виконавчого органу відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення.

Відповідно до вищевказаної постанови суду незаконний вилов водних живих біоресурсів внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища здійснено ОСОБА_1 у Шаболатському лимані, неподалік с. Біленьке, Білгород-Дністровського району Одеської області, тобто на землях Шабівської сільської ради.

Нездійснення або неналежне здійснення відповідними органами повноважень щодо захисту вказаних інтересів є підставою для представництва в суді інтересів держави відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладено у постановах від 14.02.2018 у справі № 925/1277/16, від 20.02.2018 у справі № 910/10779/17, від 13.03.2018 у справі № 911/620/17, від 04.04.2018 у справі № 910/4898/16, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18, від 05.02.2019 у справі № 910/7813/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18, від 26.02.2019 у справі № 905/803/18, від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 тощо.

Враховуючи викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в особі Шабівської сільської ради та Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 1311 Конституції України являється несплата відповідачем вищевказаної шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що значно ослаблює економічні основи держави та потребує прокурорського реагування. Таким чином, прокурор правомірно та обґрунтовано відповідно до ст.131-1 Конституції України, ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України звертається до суду з даним позовом, у зв`язку із тим, що вказаним органом відповідні заходи на виконання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища не вживаються.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи норми діючого законодавства, суд дійшов до переконання, що наявні в матеріалах справи докази, підтверджують нанесену відповідачем державі шкоду у розмірі 77 503 грн., заподіяну незаконним виловом живих біоресурсів (вилов у Шаболатському лимані риби «Кефаль» у кількості 47 одиниць), що знайшло своє підтвердження і в ході судового розгляду, під час якого відповідач ОСОБА_1 , будучи допитаним у якості свідка підтвердив, що він дійсно особисто підписав протокол про адміністративне правопорушення №003459/41 від 28.01.2022 року, складений відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП.

Також суд зауважує, що у вказаному вище протоколі наявні і особисті пояснення відповідача, який підтвердив, що він дійсно 28.01.2022 року здійснював лов риби, з берега у Шаболатському лимані на сітку та виловив рибу «Кефаль» у кількості 47 одиниць. Зазначив, що з вказаним порушенням він згоден, претензій не має та рибу ловив для особистих потреб, щоб забезпечити родину.

У зв`язку з чим, суд не погоджується з правовою позицією сторони відповідача, що нібито він підписав вказаний вище протокол у розумінні понятого, а не особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що на думку суду, є бажанням уникнути від цивільної відповідальності за заподіяння державі шкоди незаконним виловом живих біоресурсів.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем вказаного протоколу та дій державного інспектора рибоохоронного патруля, який нібито підробив такий протокол. Заяву відповідача ОСОБА_1 , подану 07.02.2025 року до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення головним державним інспектором рибоохоронного патруля Чорноморського рибоохоронного патруля Шабаланіним І.В., а саме за підробку протоколу, яка була долучена до матеріалів справи після судового засідання (07.02.2025 року), суд не приймає до уваги, як належний і допустимий доказ невинуватості, оскільки з моменту складення протоколу (28.01.2022 року) пройшов тривалий час, відповідач достовірно знав про існування такого протоколу, як з матеріалів адміністративної справи, так із вказаної справи, будь-яких дій щодо оскарження протоколу ним не було здійснено, тому на думку суду, така заява є також намаганням уникнути відповідальності.

Твердження відповідача щодо його невинуватості у справі про адміністративне правопорушення, оскільки його вина не була доведена та справу закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, тому і відсутня цивільна відповідальність є хибним, оскільки звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 9, 10, 17, 34, 38, 39 та 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затвердженого наказом державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, п.п 4, 12 ст. 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства».

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

У зв`язку з цим та враховуючи постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 29.06.2022 року у справі №495/1249/22, обов`язок відповідача відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним виловом живих біоресурсів є встановленим.

Враховуючи викладене, шкода в розмірі 77 503 грн 00 коп, заподіяна незаконним виловом живих біоресурсів, підлягає стягненню з ОСОБА_1 у повному обсязі на рахунок спеціального фонду місцевого бюджету.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.13 Коституції України, Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», Правилами любительського і спортивного рибальства, ст.ст. 16, 1166, Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-82, 223, 258-259, 263-265, 267-268, Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області шкоду, заподіяну державі незаконним виловом водних живих біоресурсів у розмірі 77 503 (сімдесят сім тисяч п`ятсот три) гривні на рахунок UA0015618, отримувач ГУК у Одеській обл./Шабівська сільська ТГ/24062100, код отримувача 37607526, банк Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської обласної прокуратури (р/р UA0000564, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) сплачений судовий збір за подачу позову у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 14.03.2025 року.

Суддя Віталій МИШКО