Справа № 344/4128/23
Провадження № 2/344/224/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

позивача ОСОБА_1 , її адвоката Олейняш М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення частки у спадщині,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що «…Мій батько, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 13 грудня 1983 року, виданого Першою Івано-Франківською нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі під №Д-13901, Державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4651 Івано-Франківської міської ради від 17 грудня 1997 року і Договору дарування земельної ділянки від 19 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Розкошинською Л.В.і зареєстрованого в реєстрі під №298, мій батько ОСОБА_3 . являвся власником житлового будинку житловою площею 16,8 кв.м., 2-х сараїв, вбиральні, криниці, огорожі, які знаходяться по АДРЕСА_1 і земельної ділянки для обслуговування будинку і господарських споруд площею 0,0580 га. 30 квітня 2022 року мій батько, ОСОБА_3 , склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. і зареєстрований в реєстрі під №6-142. Згідно вказаного заповіту все належне йому майно, де б воно не було та з чого воно би не складалося і взагалі все те, що йому належатиме і на що він за законом матиме право, він заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Державним нотаріусом Андрусяк К.Ф. 21 листопада 2022 року на підставі заяви ОСОБА_1 зареєстрована спадкова справа №69947418, спадковий реєстр у нотаріуса №664/2022. 18 серпня 1985 року моїм батьком, ОСОБА_3 , з громадянкою ОСОБА_2 зареєстрований шлюб і відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.ІваноФранківську Південно-Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції(м.Івано-Франківськ) зроблений відповідний актовий запис за №1181. Я, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моя рідна сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являємося спадкоємцями першої черги при спадкуванні за законом. Відповідач, ОСОБА_2 , під час спільного проживання з моїм померлим батьком, ОСОБА_3 , належним чином не виконувала своїх обов`язків, як дружина, не допомогала йому, як важкохворій людині, та неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Так, постановою Івано-Франківського міського суду від 04 серпня 2022 року у справі №344/8827/22 встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненому доводиться даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288647 від 15.07.2022 року, письмовою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.06.2022 року, рапортом працівника поліції від 15.07.2022 року, довідкою за результатами розгляду звернення. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288647 від 15.07.2022 року, 22.06.2022 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство щодо свого чоловіка, ОСОБА_3 , а саме здійснювала перешкоди для госпіталізації до лікувального закладу, забрала мобільний телефон, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 173-2 КУпАП і накладено штраф у розмірі 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 170 (сто сімдесят) гривень. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288648 від 15.07.2022 року, 15.07.2022 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство економічного та психологічного характеру щодо чоловіка ОСОБА_3 , а саме: не впускала його до будинку, який йому належить та висловлювалась нецензурно в його сторону, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 173-2 КУпАП і їй оголошено усне зауваження. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288926 від 19.08.2022 року, 19.08.2022 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство економічного та психологічного характеру щодо чоловіка, ОСОБА_3 , а саме: забрала телефон, погрожувала, нецензурно лаялась. враховуючи негативний характер відносин між ними(спадкодавець ОСОБА_3 і спадкоємець ОСОБА_2 ), неприязні (ворожі) стосунки в зв`язку з систематичним застосуванням спадкоємцем до спадкодавця домашнього насильства, використовуючи його безпорадний стан, дає підстави про зменшення розміру обов`язкової частки ОСОБА_2 у спадковому майні ОСОБА_3 в чотири рази, тобто до 1/24 спадкового майна, а саме: житлового будинку житловою площею 16,8 кв.м. 2 -х сараїв, вбиральні, криниці, огорожі і земельної ділянки для обслуговування будинку і господарських споруд площею 0,0580 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 …».

Тому позивач просила суд зменшити відповідачу ОСОБА_2 обов`язкову частку в розмірі 1/6 у спадщині померлого її чоловіка ОСОБА_3 в чотири рази, тобто до 1/24 спадкового майна, а саме: житлового будинку житловою площею 16,8 кв.м., 2-х сараїв, вбиральні, криниці, огорожі і земельної ділянки для обслуговування будинку і господарських споруд площею 0,0580 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та її адвокат підтримали позов.

Судом встановлено наступні обставини.

Батьком позивача є ОСОБА_3 . ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі на час відкриття спадщини.

В ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

В ст. 1241 ЦК України вказано, що розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до пояснення позивача під час спільного проживання з батьком позивача відповідач належним чином не виконувала своїх обов`язків, як дружина, не допомагала йому, як важкохворій людині, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 04 серпня 2022 року у справі №344/8827/22 встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненому доводиться даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288647 від 15.07.2022 року, письмовою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.06.2022 року, рапортом працівника поліції від 15.07.2022 року, довідкою за результатами розгляду звернення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288647 від 15.07.2022 року, 22.06.2022 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство щодо свого чоловіка, ОСОБА_3 , а саме здійснювала перешкоди для госпіталізації до лікувального закладу, забрала мобільний телефон, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 22 вересня 2022 року у справі №344/8826/22 встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненому доводиться даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288648 від 15.07.2022 року, рапортом від 15.07.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.07.2022 року, рапортом працівника поліції від 15.07.2022 року, довідкою за результатами розгляду звернення. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288648 від 15.07.2022 року, 15.07.2022 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство економічного та психологічного характеру щодо чоловіка ОСОБА_3 , а саме: не впускала його до будинку, який йому належить та висловлювалась нецензурно в його сторону, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288926 від 19.08.2022 року, 19.08.2022 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство економічного та психологічного характеру щодо чоловіка, ОСОБА_3 , а саме: забрала телефон, погрожувала, нецензурно лаялась.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 22 листопада у справі 344/10595/22 провадження відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

В ч. 4 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже саме на відповідача покладено правові наслідки невчинення ним процесуальних дій із доведення перед судом необґрунтованості позову.

В постанові Верховного Суду від 7 червня 2022 року у справі № 910/15998/20, зазначено, що під стандартом доказування слід розуміти ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину -доведеною.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що §1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі ст. 6 конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis п.23 рішення від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»).

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

В ч. 5 ст. 268 ЦПК України вказано, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

зменшити ОСОБА_2 обов`язкову частку у спадщині її чоловіка ОСОБА_3 до 1/24 спадкового майна, а саме: житлового будинку житловою площею 16,8 кв.м., 2-х сараїв, вбиральні, криниці, огорожі і земельної ділянки для обслуговування будинку і господарських споруд площею 0,0580 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073, 6 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.