Номер провадження 2/404/3184/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участі секретаря Щербини А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, вул. Чорновола, 1 г, м. Кропивницький, 25015) про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна.

В обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Відповідно до відомостей викладених у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 393317872 від 03.09.2024 року наявна заборона на нерухоме майно під реєстраційним номером 7994532, яка зареєстрована 30.09.2008 реєстратором Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, на підставі ухвали б/н від 26.07.1996 року нарсуд Ленінського району на об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Наявність даної заборони порушує право позивача на вступ у спадщину, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації смерті у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Після смерті останнього відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на будівництво від 25.08.1977 року.

Позивач, як спадкоємець першої черги звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Писаковської А.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на майно на частку в спільному майні подружжя після смерті одного з подружжя.

Однак нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт на вищевказаний будинок.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 393317872 від 03.09.2024 року наявна заборона на нерухоме майно тип обтяження: арешт, реєстраційний номер 7994532, яка зареєстрована 30.09.2008 12:12:04 за №7994532 реєстратором Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, на підставі ухвали б/н від 26.07.1996 року нарсуд Ленінського р-ну на об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ухвали від 26.07.1996 року суддею Ленінського району м. Кіровограда накладено арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, ухвалою від 16.12.1999 року суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда знято арешт з будинку за адресою: АДРЕСА_2 , але інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не видалено.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до вимог ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Умови та підстави зняття арешту з майна врегульовані ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3 ст.59 Закону у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Частина 5 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд звертає увагу на те, що в даному випадку Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є належним відповідачем.

Згідно частини 1 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. (постанова ВП ВС від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18)

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. (постанова ВС від 06 травня 2024 року у справі №725/3352/23).

Також суд звертає увагу позивачки на постанову ОП КЦС ВС від 07 листопада 2022 року у справі № 725/7187/19, у якій викладено наступні висновки.

Частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» розрахована на ті випадки, за яких вимогу про визнання права власності та про зняття з нього арешту заявляє особа, яка є одноосібним власником або співвласником подільної речі.

Очевидно, що нерозумним було б тлумачення, яке б передбачало можливість для одного із співвласників у спільній сумісній власності вимагати зняття арешту з неподільної речі в цілому чи навіть допускати конструкцію зняття арешту із «частки в спільній сумісній власності». Права та інтереси іншого співвласника в спільній сумісній власності на неподільну річ мають захищатися шляхом виплати компенсації.

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, є способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову), а сутність негаторного позову виключає застосування позовної давності.

Хоча наведені висновки ОП КЦС ВС від 07 листопада 2022 року зроблені у справі, у якій майно належало співвласникам на праві спільної сумісної власності, вони застосовні і до майна належного на праві спільної часткової власності, оскільки частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників,виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Отже, неможливе зняття арешту на частину речі, яка є неподільною.

Таким чином, заборона відчуження майна, яке належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу порушує права та законні інтереси позивача як власника, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном.

Позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування в інший крім судового захисту спосіб.

З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності не вбачається підстав для накладення заборони відчуження майна, вимога позивача не порушує нічиїх прав та обов`язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати по справі вважати по фактично понесеними стороною позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ЄДРПОУ 38693333, вул. Чорновола, 1 г, м. Кропивницький, 25015) про зняття арешту задовольнити.

Скасувати обтяження: арешт; реєстраційний номер обтяження: 7994532, зареєстровано: 30.09.2008 12:12:04 за №7994532 реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, 25015, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 1-Б, (0522) 32-22-55; ; підстава обтяження: ухвала, б/н, 26.07.1996, Нарсуд Ленінського р-ну; об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_2 ; власник: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис.

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено та проголошено 13 .03.2025.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда