Провадження № 2/638/1778/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

за участю секретаря судового засідання Зубко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Пантелей Вікторія Віталіївна до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернулася до суду, через свого представника адвоката Пантелей В.В., з позовом до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки остаточного розрахунку за період з 12.12.2023 по 15.04.2024 в розмірі 81648.00 грн, моральної шкоди у розмірі 15000.00 грн.

В обґрунтування позивних вимог зазначила, що 17.06.2013 ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) була прийнята на роботу до ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на посаду бухгалтера ІІ категорії бухгалтерії на підставі наказу №27-ВК від 17.06.2013. 27.06.2016 їй була встановлена І категорія бухгалтерії на підставі наказу №22/1-ВК від 26.05.2016. 01.06.2018 їй була встановлена категорія провідного бухгалтера на підставі наказу № 32-ВК від 31.05.2018.

11.12.2023 позивача було звільнено із маної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідач за весь час роботи позивача виплату заробітної плати проводив нерегулярно, з порушенням встановлених термінів. В день звільнення позивача 11.12.2023 відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми, належні при звільненні, та не здійснив повну виплату належних коштів при звільненні, виплативши лише заробітну плату за серпень та частково за вересень, так відповідач здійснив 11.12.2023 виплату заробітної плати за серпень 2023 у сумі 11084 грн. 58 коп., за вересень 2023 частково у сумі 3000 грн. 00 коп., 28.12.2023 відповідач виплатив іншу частину заробітної плати за вересень 2023 у сумі 14892 грн. 27 коп. Позивач неодноразово протягом місяця засобами телефонного зв`язку зверталася до відповідача з проханням виплатити належні йому при звільненні суми, проте відповідач не здійснював належний позивачу розрахунок заробітної плати при звільненні, мотивуючи це відсутністю коштів у підприємства.

15.02.2024 позивач звернулась до Північно - Східного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з проханням перевірити законність дій щодо невиплати Дочірнім підприємством «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» заробітної плати. 05.04.2024 листом Північно - Східного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № ПНС/2/591-3-24 її було повідомлено про проведення позапланової перевірки Відповідача, в ході якої було встановлено, що заборгованість відповідача по заробітній платі перед нею становить 110154 грн. 58 коп., яка складається із заборгованості за жовтень 2023 у сумі 18826 грн. 42 коп., за листопад 2023 у сумі 16737 грн. 22 коп., за грудень 2023 у сумі 74590 грн. 94 коп., чим порушено вимоги частини 1 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» в частині невиплати працівнику заробітної плати на умовах, визначених трудовим договором та у разі звільнення працівника у період дії воєнного стану йому не виплачена грошова компенсація відповідно до статті Закону України «Про відпустки», статті 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

16.04.2024 їй була виплачена відповідачем вся сума коштів, належних їй при звільненні. Відповідач здійснив виплачу заробітної плати за жовтень 2023 двома платежами у сумі 18826 грн. 42 коп, та у сумі 1240 грн. 27 коп., за листопад 2023 у сумі 16737 грн. 22 коп., за грудень 2023 у сумі 74590 грн. 94 коп. Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, відповідач здійснив розрахунок з позивачем не в день його звільнення, як того вимагає положення ч. 1 ст. 116 КЗпП України, а із затримкою. Оскільки вона була звільнена у грудні 2023 року, тому при розрахунку середнього заробітку місяцями розрахунку є жовтень та листопад 2023 року. Враховуючи розмір заробітної за ці місяці, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку з позивачем за період з 12.12.2023 по 15.04.2024 складає: 1134.00 (розмір середньої заробітної плати за 1 день) х 72 днів (кількість робочих днів затримки розрахунку) = 81648.00 грн.

Окрім того, позивач зазначила, що внаслідок затримки остаточного розрахунку їй було завдано моральних страждань, які виникли через тривале очікування власних, зароблених нею грошових коштів, на які вона безсумнівно розраховувала. При цьому, позивач просила суд врахувати, що вона в період затримки розрахунку при звільненні була вагітною. Звертає увагу, що розрахунок невиплачених коштів проведений відповідачем 16.04.2024. Через невиплату належних позивачу коштів, останню опанувало відчуття розчарування, апатії, тривога, страх за вагітність. Крім того, позивач звертає увагу на тривалість затримання відповідачем виплати заробітної плати, а саме починаючи з жовтня 2023 року до квітень 2024 року, оскільки протягом всього цього періоду вона не отримувала свої зароблені кошти, що стало причиною скрутного становища позивача та змусило її шукати інші шляхи для забезпечення свого існування. У будь-якому випадку неотримання своїх зароблених грошових коштів - це безумовний стрес та моральне приниження для позивача.

ОСОБА_1 просила суд стягнути з Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на її користь середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 12.12.2023 по 15.04.2024 у розмірі 81648.00 грн та 15000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Дочірнє підприємство «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» своїм правом на подання відзиву до суду не скористалось. Подавши до суду заяву про надання довідки про розмір середнього заробітку згідно якої сума середнього заробітку 901 грн. 53 коп. та довідки про виплату заборгованості по заробітній платі.

Адвокатом Пантелей В.В. подані до суду додаткові пояснення згідно яких детально проаналізувавши надану представником Відповідача довідку розрахунку середнього заробітку відносно ОСОБА_1 , вважає за необхідне зазначити, що вказана сума середнього заробітку 901 грн. 53 коп. є такою, що не відповідає дійсності, оскільки Відповідач, керуючись недобросовісними мотивами умисно не врахував постійну додаткову виплачу «За високі досягнення», яка становить 50% від окладу, тим самим порушив вимоги п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 (далі Порядок № 100). Так, виплати, які включаються до розрахунку, зазначені в п. 3 Порядку № 100. Це насамперед виплати, які стосуються робочого процесу (зарплата за відпрацьований час, надбавки, доплати, виробничі премії тощо). Виплати, які не слід враховувати, наведені в п. 4 цього Порядку. І це переважно виплати, що носять разовий характер, не пов`язані напряму з робочим процесом, компенсаційні виплати. відповідно до корінця розрахункового листа заробітної плати за жовтень 2023 Позивач має оклад - 9 800 грн. 00 коп., постійну надбавку «За обсяг робіт» - 1 176 грн. 00 коп. та постійну надбавку «За високі досягнення» - 4 900 грн. 00 коп., фактично відпрацьовані дні 14. Згідно із корінцем розрахункового листа заробітної плати за листопад 2023 Позивач має оклад - 9 100 грн. 00 коп., постійну надбавку «За обсяг робіт» - 1 092 грн. 00 коп. та постійну надбавку «За високі досягнення» - 4 550 грн. 00 коп., фактично відпрацьовані дні 13. Отож, маємо наступний розрахунок місяць - роб. дні. - оклад+постійна надбавка "За обсяг робіт"+постійна надбавка "За високі досягнення" середній заробіток жовтень -14 днів - 9800,00+1176,00+4900,00=15879,00 листопад - 13 днів - 9100,00+1092,00+4550,00=14742,00 середній заробіток - 1 134,00 грн.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 17 червня 2013 року ОСОБА_3 прийнята на роботу до ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на посаду бухгалтера ІІ категорії згідно з Наказом № 27-ВК від 17.06.2013, 27.06.2016 їй була встановлена І категорія бухгалтерії на підставі наказу №22/1-ВК від 26.05.2016; 01.06.2018 їй була встановлена категорія провідного бухгалтера на підставі наказу № 32-ВК від 31.05.2018, що підтверджується записом в трудовій книжці ОСОБА_3 .

11 грудня 2023 року ОСОБА_3 звільнено із займаної посади за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією Наказу № 143-ВХ від 11 грудня 2023 року та записом в трудовій книжці.

Сторонами визнається, що в день звільнення позивача, тобто 11 грудня 2023 року, відповідач не здійснив виплату належних позивачу коштів при звільненні. Доказів письмового повідомлення позивача відповідачем про нараховані суми, належні при звільненні, матеріали справи не містять.

Згідно з роздруківкою виписок руху коштів на банківському рахунку ОСОБА_3 на банківський рахунок позивача 11 грудня 2023 року надійшли зарахування грошових коштів, а саме: за вересень 2023 року 3000,00 грн., за серпень 2023 року 11084,58 грн, 28 грудня 2023 року надійшли зарахування грошових коштів заробітна плата за вересень 2023 року 14892,27 грн., 16 квітня 2024 року надійшли зарахування грошових коштів, належних при звільненні, розділені на окремі зарахування заробітної плати, а саме: за грудень 2023 року 74590,94 грн, за листопад 2023 року 16737,22 грн., за жовтень 2023 року - 18826,42 грн, на компенсацію за затримку виплати заробітної плати за жовтень 1340,27 грн.

Вказані обставини окрім того також визнаються сторонами, а відтак не підлягають доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Таким чином, остаточний розрахунок з ОСОБА_3 , яка була звільнена 11 грудня 2023 року, ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» провів 16 квітня 2024 року.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з абз. 1, 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Оскільки позивач звільнена у грудні 2023 року, тому при розрахунок середнього заробітку позивача проводиться виходячи з виплат за жовтень та листопад 2023 року.

Згідно з Розрахунковими листами за жовтень-листопад 2023 року, розмір нарахованої заробітної плати ОСОБА_3 складає: за жовтень 2023 року 15876.00 грн (до вирахування податків і зборів), за листопад 2023 року 14742.00 грн.

Відповідно до п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період

Середньоденну заробітну плату ОСОБА_3 судом визначено шляхом ділення загальної заробітної плати за жовтень-листопад 2023 року (30618.00 грн) на число відпрацьованих робочих днів відповідно до розрахункових листів (27 днів, з яких 14 днів у жовтні 2023 року та 13 днів у листопаді 2023 року), та встановлено, що розмір середньоденної заробітної плати складає 1134.00 грн (до вирахування податків і зборів).

При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку судом не враховано розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_3 , зазначений у Довідці про розмір середнього заробітку № 4 від 22.11.2024, оскільки зазначені у ній відомості, зокрема щодо нарахованої заробітної плати за жовтень-листопад 2023 року, розміру середньоденної заробітної плати у розмірі 901.53 грн, мають недостовірний характер, суперечать фактичним обставинам справи та не узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами, як відповідають критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що в довідці № 4 зазначено розмір нарахованої заробітної плати за жовтень 2023 року 12621.42 грн, за листопад 2023 року 11719.89 грн, тоді як згідно з Розрахунковими листами за жовтень-листопад 2023 року, розмір нарахованої заробітної плати ОСОБА_3 складає: за жовтень 2023 року складає оклад - 9 800.00 грн, постійну надбавку «За обсяг робіт» - 1 176.00 грн, та постійну надбавку «За високі досягнення» - 4 900.00 грн; за листопад 2023 року оклад 9 100.00 грн, постійну надбавку «За обсяг робіт» - 1 092.00 грн, та постійну надбавку «За високі досягнення» - 4 550.00 грн. При цьому, відомості, зазначені в розрахункових листах, підтверджені наданою позивачем випискою з банківського рахунку, та наданою відповідачем бухгалтерською довідкою про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_3 №2 від 22.11.2024, що повністю відповідає відомостям, зазначеним у розрахункових листах, та спростовує відомості зазначені у Довідці № 4. Отже, долучена відповідачем довідка є недостовірним доказом, а відтак не враховується судом при вирішенні спору.

Таким чином, враховуючи, що позивач була звільнена 11 грудня 2023 року, а фактичний розрахунок відповідачем проведений 16 квітня 2024 року, тобто кількість днів затримки розрахунку становить 72 робочих днів, тому середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку з позивачем за період з 12 грудня 2023 року до 15 квітня 2024 року складає: 1134.00 грн (розмір середньоденної заробітної плати) х 72 днів (кількість робочих днів затримки розрахунку) = 81648.00 грн (з урахуванням податку та інших обов`язкових платежів).

З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку та стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 12 грудня 2023 року до 15 квітня 2024 року у розмірі 81648.00 грн (з урахуванням податку та інших обов`язкових платежів).

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності».

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли у результаті душевних страждань, яких зазнала особа у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст. 3, 4, 11, 31 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17 листопада 2023 року у справі № 326/789/21 (провадження № 61-4995св23) зазначено, що: «У постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2012 року у справі № 6-23цс12 зроблено висновок, що «КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин, то висновок суду касаційної інстанції, викладений у судових рішеннях у справі, яка переглядається, є законним і обґрунтованим. Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення. Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати».

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 січня 2024 року у праві № 755/3443/21 (провадження № 61-11295св23).

У справі, що розглядається, позивач просила стягнути грошову компенсацію моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн, у зв`язку з тим, що внаслідок затримки остаточного розрахунку при звільненні їй було завдано моральних страждань.

Моральні страждання позивач обґрунтовує тим, внаслідок невиплати належних їй коштів, вона була позбавлена можливості купляти собі одяг, ліки та продукти харчування за рекомендаціями лікаря з урахуванням того, що в період затримки розрахунку при звільненні вона була вагітна, що підтверджується довідкою КНП «Міська поліклініка №8» ХМР від 05.03.2024. Крім цього, позивач зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з проханням виплатити належні їй суми при звільненні, проте ці прохання були проігноровані відповідачем, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до Північно - Східного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

При цьому, суд не може не враховувати значну тривалість затримки відповідачем виплати не тільки остаточного розрахунку при звільненні, а і затримки виплати заробітної плати в цілому, а саме починаючи з жовтня 2023 року до квітня 2024 року, оскільки вказана обставина підтверджує доводи позивача про те, що саме тривала протиправна бездіяльність відповідача, яка полягала у затримці виплати заробітної плати позивачу, спричинила скрутне матеріальне становище останньої та необхідність шукати інші шляхи для забезпечення свого існування та допомоги рідному батьку.

Суд також враховує, що неотримання працівником своїх зароблених грошових коштів - це безумовний стрес для кожної людини, в тому числі і для позивача.

За таких обставин, суд вважає беззаперечним, що внаслідок затримки у виплаті належних позивачу виплат при звільненні, враховуючи вагітність позивача та скрутне матеріальне становище позивача, спричинене тривалою бездіяльністю відповідача (несвоєчасна виплата заробітної плати з жовтня 2023 року до квітня 2024 року), позивач була змушена шукати інші шляхи для забезпечення свого існування, звернутися за допомогою до Північно - Східного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та відстоювати гарантоване Конституцією України право на оплату праці в суді, у зв`язку з чим ОСОБА_1 безумовно зазнала моральних страждань.

Враховуючи характер, глибину та розмір душевних страждань, завданих позивачу бездіяльністю відповідача, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн, оскільки, на переконання суду, компенсація моральної шкоди у такому розмірі буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 5000 грн.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пантелей В.В. подала до суду заяву про стягнення з відповідача витрати на надання правової допомоги в розмірі 15000.00 грн. В обґрунтування якої зазначила, що з метою захисту своїх прав ОСОБА_1 уклала з адвокатом Пантелей Вікторією Віталіївною договір про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) №06/24 від 24.06.2024 та додаткову угоду №1 від 11.10.2024 до договору №06/247 від 24.06.2024. За умовами договору винагорода (гонорар) за надання Адвокатом клієнту професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) у Дзержинському районному суді м. Харкова за цим договором складає 15000,00 грн. без ПДВ.

02.12.2024 між ОСОБА_1 та адвокатом Пантелей В.В. складений акт №1 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг). Відповідно до зазначеного вище акту адвокатом Пантелей В.В. надано ОСОБА_1 професійну правничу (правову) допомогу (послуги) щодо звернення до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди загальною тривалістю 7 (сім) годин 30 хвилин (450 хвилин)

Дочірнє підприємство «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» подало клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просило суд зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, що підлягає відшкодуванню, у зв`язку з тим, що розмір заявлених витрат не є співмірним із складністю справи і наданими адвокатом послугами. Свої заперечення відповідач обґрунтував тим, що позивач бажає отримати від відповідача суму витрат на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн., яка набагато більше заробітної плати самого позивача за місяць праці у відповідача, крім того частина витрат на правову допомогу визначена у акті № 1 приймання-передачі професійної правничої (правової) допомоги від 02.12.2024 ні якого відношення до судових витрат по даній справі не має, це стосується як вивчення документів та інформації, щодо обставин виникнення підстав для звернення із позовом до відповідача, усних консультацій правничого характеру, так і складення адвокатського запиту та подання його до відповідача. Витрати на правову допомогу зазначені за такою не складною справою при обставинах у яких зараз прибуває відповідач в умовах військової агресії Російської Федерації проти України є не співмірними, у зв`язку з чим просив суд розглянути питання при вирішенні справи значно зменшити їх розмір або повністю відхилити у їх задоволенні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Так, 24 червня 2024 року між ОСОБА_5 (Клієнт) та Пантелей В.В. (Адвокат) укладено Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) №06/24, відповідно до п. 2.1. якого Адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види професійної правничої (правової) допомоги (Послуги) клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором, у тому числі, але не виключно: складати та підписувати заяви, позовні заяви, скарги, клопотання, процесуальні та інші документи правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів КЛІЄНТА, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення, під час розгляду судової справи у Дзержинському районному суді м. Харкова, Харківському апеляційному суді, Касаційному цивільному суді у складі Верховного суду за позовом КЛІЄНТА до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України»» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. надавати КЛІЄНТУ усні та письмові консультації, з питань підготовки заяв по суті справи, клопотань, тощо у судовій справі за позовом КЛІЄНТА до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України»» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. для захисту прав та законних інтересів КЛІЄНТА подавати фізичним та юридичним особам, органам державної влади та місцевого самоврядування запити та отримувати на них відповіді у порядку передбаченому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». забезпечувати реалізацію прав та обов`язків КЛІЄНТА в цивільному судочинстві, в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків КЛІЄНТА під час розгляду судової справи позовом КЛІЄНТА до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України»» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, у тому числі, але не виключно шляхом представництва інтересів КЛІЄНТА під час судових засідань у Дзержинському районному суді м. Харкова, Харківському апеляційному суді, Касаційному цивільному суді у складі Верховного суду позовом КЛІЄНТА до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України»» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, а КЛІЄНТ зобов`язується оплатити надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг).

Згідно з п. 4.2-4.4. Договору винагорода (гонорар) за надання Адвокатом Клієнту професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) за цим договором у Дзержинському районному суді м. Харкова є фіксованою та складає 15000,00 грн без ПДВ. Оплата винагороди (гонорару) за надання Адвокатом Клієнту професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) за цим договором здійснюється на підставі відповідних рахунків-фактур. Детальний опис наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг), її види, вартість та час надання, зазначаються у актах приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг).

11 жовтня 2024 року між ОСОБА_3 та адвокатом Пантелей В.В. укладено додаткову угоду №1 до договору №06/24 від 24.06.2024 про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг), згідно якої сторони дійшли згоди, що у зв?язку із державною реєстрацією шлюбу клієнта, клієнтом є ОСОБА_1

02 грудня 2024 року ОСОБА_1 та адвокат Пантелей В.В. склали та підписали Акт № 1 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг), яким Клієнт підтвердив, що Адвокатом у повному обсязі та належним чином надана професійна правнича (правова) допомога та надано наступні послуги:

- вивчення документів та інформації щодо обставин виникнення підстав для звернення із позовом до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» - тривалість надання професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) Адвоката становить 2 (дві) години 00 хвилин (120 хвилин);

-надання Клієнту усної консультації правничого характеру щодо можливих варіантів захисту його прав, порушених діями Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» - тривалість надання професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) Адвоката становить 0 (нуль) годин (30 хвилин);

-складення адвокатського запиту та подання його до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» з метою отримання інформації та доказів, які обгрунтовують підстави звернення до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом Клієнта до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди - тривалість надання професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) Адвоката становить 1 (одна) година 00 хвилин (60 хвилин);

-підготовка позовної заяви Клієнта до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди - тривалість надання професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) адвоката становить 2 (дві) години 30 хвилин (150 хвилин);

-складання додаткових пояснень по справі № 638/20508/24 - тривалість надання професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) адвоката становить 1 (одна) години (60 хвилин); підготовка заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №638/20508/24 - тривалість надання професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) адвоката становить 0 (нуль) годин (30 хвилин).

Загальна тривалість падання професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) Адвоката щодо надання правової (правничої) допомоги (Послуг) згідно зазначеного Акту становить 7 (сім) годин 30 хвилин (450 хвилин).

Згідно з Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 4 від 02 грудня 2024 року ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплатила адвокату Пантелей В.В. на підставі договору № 06/24 від 24.06.2024, додаткової угоди №1 від 11.10.2024, та рахунок № 4 від 02.12.2024 грошові кошти у розмірі 15000,00 грн.

В матеріалах справи міститься Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Пантелей Вікторією Віталіївною, Серія ПТ № 4354, видане Радою адвокатів Полтавської області 10.04.2024, а також Ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Пантелей Вікторією Віталіївною, Серія ВІ № 1252898 від 24 жовтня 2024 року.

Вирішуючи питання про розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу, що була надана та буде надаватись адвокатом Пантелей Вікторією Віталіївною, складає 15000 грн.

05 грудня 2024 року адвокат Пантелей В.В. подала докази щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн, а саме Договір № 06/24 про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) від 24 червня 2024 року, додаткову угоду №1 від 11.10.2024 до договору №06/24 від 24.06.2024 про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг), Акт № 1 від 02 грудня 2024 року, Рахунок на оплату № 4 від 02 грудня 2024 року, Квитанція до прибуткового касового ордеру № 4 від 02 грудня 2024 року.

Таким чином позивачем виконано вимоги ч. 1 ст. 134, ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) зазначено, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності та необхідності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що послуги, які надавались позивачу адвокатом Пантелей В.В., зазначені в Акті від 02 грудня 2024 року, не повною мірою відповідають критерію дійсності та необхідності. Зокрема, така послуга як «Вивчення документів та інформації щодо обставин виникнення підстав для звернення із позовом […]», тривалість 2 години, тобто 120 хвилин, не є самостійною послугою професійної правничої допомоги, а є складовою іншої послуги, а саме «Підготовка позовної заяви […]», оскільки одним з етапів підготовки позовної заяви є саме ґрунтовне вивчення адвокатом наявних у позивача матеріалів, встановлення змісту спірних правовідносин, предмету та підстав позову, визначення ефективного способу захисту. Таким чином, зазначені послуги, тривалістю 120 хв. не відповідають критерію реальності та необхідності, а тому їх вартість не підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Крім того, визначена Актом від 02 грудня 2024 року послуга «Підготовка заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №638/20508/24», тривалістю 30 хвилин, є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22.

Таким чином, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на професійну правничу допомогу за послуги «Вивчення документів та інформації щодо обставин виникнення підстав для звернення із позовом […]», «Підготовка заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №638/20508/24», загальною тривалістю 150 хв, оскільки вони не відповідають критеріям дійсності та необхідності.

Разом з тим, решта послуг, наданих позивачу адвокатом Пантелей В.В., відповідають критеріям реальності (дійсності) та необхідності, оскільки саме вони стали ключовими для розгляду справи та прийняття рішення на користь позивача.

Виходячи із загальної вартості послуг на професійну правничу допомогу відповідно до Договору від 24 червня 2024 року (15000,00 грн), загального часу, витраченого адвокатом на надання послуг професійної правничої допомоги (450 хвилин), судом встановлено, що вартість послуг професійної правничої допомоги, які визнані судом такими, що відповідають критеріям реальності та необхідності (300 хвилин), складає 11250,00 грн.

Оцінюючи відповідність витрат на професійну правничу допомогу на відповідність критеріям розумності та співмірності зі складністю справи, судом враховано, що вони в повній мірі відповідають складності справи, пов`язані з розглядом справи, виходячи з ціни позову (96648.00 грн) та значення справи для сторін, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору. При цьому, суд також враховує, що складені в процесі надання правової допомоги заяви з процесуальних питань та по суті спору є значними за обсягом, обґрунтовані з посиланням на норми закону, які підлягають застосування до спірних правовідносин, та актуальну релевантну судову практику, що вочевидь зумовило необхідність витрачання адвокатом значного обсягу часу та докладання значних зусиль для надання якісної правової допомоги.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що розмір витрат не є співмірним зі складністю справи і наданими адвокатом послугами, оскільки, враховуючи обсяг наданих позивачу послуг, їх якість, реальність та необхідність, час, витрачений адвокатом на їх надання, ціну позову, а також значення справи для сторін, суд дійшов висновку, що надані адвокатом Пантелей В.В. послуги професійної правничої допомоги тривалістю 5 год 00 хв і вартістю 11250 грн повною мірою відповідають принципам співмірності, розумності, пропорційності та справедливості.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11250,00 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273-274, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 - адвоката Пантелей Вікторія Віталіївна до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 12 грудня 2023 року до 15 квітня 2024 року у розмірі 81648 (вісімдесят одна тисяча шістсот сорок вісім) грн 00 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України», на користь держави судовий збір у розмірі 1085 (одна тисяча вісімдесят п`ять) грн 84 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 11250 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Дочірнє підприємство «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України», , адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Ахсарова, 2.

Суддя І.І. Теслікова