ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/2258/24

Головуючий у першій інстанції Вовченко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/373/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.

з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

відповідачка: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2024 року, суддя Вовченко А.В.

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ГУ Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути переплату пенсії в сумі 78 840,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка перебувала на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 27.02.2020 та отримувала пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 14-6 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 VI визначено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, передбачених карантином, встановленим КМУ, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю, виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заявок та виписок з актів перегляду особи з інвалідністю. По пенсійним справам, по яких термін виплати був до 30.11.2020, виплата пенсії продовжувалась автоматично на період продовження карантину, тому по пенсійній справі відповідачки проведено автоматичне продовження виплати пенсії на період карантину без виписки з акту огляду МСЕК по 31.01.2022.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Згідно з виписки з акту огляду МСЕК 12ААБ №520895 третя група інвалідності ОСОБА_1 встановлено до 27.02.2021.

Відповідно до наданого списку КМЗ « Обласний центр МСЕК» виявлено, що ОСОБА_1 зверталася за повторним встановленням групи інвалідності, але за результатами огляду була не визнана особою з інвалідністю. З 01.03.2021 виплату пенсії було припинено.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не повідомила органи Пенсійного фонду про невизнання її особою з інвалідністю і продовжувала отримувати пенсію з 01.03.2021 по 30.11.2023, виникла переплата пенсійних виплат в сумі 78 840,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, на адресу ОСОБА_1 був надісланий виклик для вирішення питання щодо погашення заборгованості по переплаті пенсії, однак у добровільному порядку зайво одержані кошти не повернуто.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2024 року позовні вимоги задоволенні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що до правовідносин, щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку, і недобросовісності з боку набувача, застосовуються положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії, орган, що уповноважений призначити пенсію, мав встановити факт переплати пенсії у зв`язку з поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачка отримувала пенсію по інвалідності за період з 01.03.2021 по 30.11.2023, без достатньої на те підстави, а тому позивач має право на стягнення з неї суму переплати пенсії, яка була виплачена надміру, внаслідок зловживань з боку пенсіонера, за період з 01.03.2021 по 30.11.2023 в розмірі 78 840,00 грн.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримувала пенсію по інвалідності з 27.02.2020 відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №520895 ОСОБА_1 визнана інвалідом третьої групи загального захворювання, інвалідність встановлено до 01.03.2021 (дата чергового переогляду 27.02.2021) (а.с. 19).

На виконання пункту 14-6 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії відповідачці була продовжена на період дії карантину без результатів повторного огляду медико-соціальною експертною комісією до 30.11.2023.

Позивач зазначає, що відповідно до наданого списку КМЗ «Обласний центр МСЕК» виявлено, що ОСОБА_1 зверталася за повторним встановленням групи інвалідності, але за результатами огляду була не визнана особою з інвалідністю Довідку про невизнання інвалідом, яка видається особі особисто, до ГУ ПФУ не надала. З 01.03.2021 виплату пенсії було припинено.

28.01.2022, 28.09.2022 та 18.07.2023 ГУ ПФУ надсилав ОСОБА_1 повідомлення про те, що з урахуванням продовження дії карантину, їй продовжено виплату пенсії по інвалідності та запропоновано у разі відмови від проходження повторного огляду МСЕК з власних причин або не визнання її особою з інвалідністю, з`явитися до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісного центру), для написання заяви про припинення виплати пенсії (а.с. 15, 16, 17).

27.12.2023 та 10.01.2024 ГУ ПФУ надсилав ОСОБА_1 повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок ГУ Пенсійного фонду України переплату суми пенсії на загальну суму 78 840,00 грн (а.с. 13, 14), однак кошти відповідачкою не повернуті.

Відносини, що виникають у процесі призначення, перерахунку і виплати пенсій, регулюються ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими визначений порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом ст. 34 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Статтею 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені строки виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності, зокрема, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.

Згідно з частиною 1 статті 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, розділ XV «Прикінцеві положення» від 30 березня 2020 року № 540, ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено п. 14-6, яким передбачено, що у випадку пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби, передбачених карантином, встановленим КМУ, виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Карантин в Україні було безперервно встановлено з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року.

За приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником.

Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.

До правовідносин, щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняттю рішення про призначення пенсії та сам факт здійснення надміру виплаченої пенсії, здійснено внаслідок поведінки відповідачки, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, а відтак виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2024 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 у відшкодування судового збору за апеляційний розгляд справи 4542 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ( , вул. П`ятницька, 83-А м. Чернігів, 14005)

Головуюча: Судді: