РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Моторно (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 01 листопада 2023 року о 17 годині 30 хвилин по вулиці Смілянській, 78 в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу марки «CITROEN» модель«C5», номерний знак НОМЕР_2 , та під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу марки «AUDI» модель «A4», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «SSANG YONG» модель «KORANDO», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 ; внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2024 року у справі № 712/13737/23, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 04 березня 2024 року у справі № 712/13737/23, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Згідно висновку експерта № 214 від 03 січня 2024 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого під час дорожнього транспортної пригоди 01 листопада 2023 року, складеного судовим експертом ОСОБА_5 , вартість відновлюваного ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо транспортної пригоди,яка відбулась 01 листопада 2023 року, транспортного засобу марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , становить :

- без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників 569773 гривні 45 копійок;

- з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників - 435 753 гривні 54 копійки.

Відповідальність водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Учасники бойових дій, які особисто керують належними їм транспортними засобами, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить Моторне (транспортне) страхове бюро України у порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Оскільки відповідач є учасником бойових дій, Моторним (транспортним) страховим бюро України у порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно постанови Правління Національного банку України № 109 від 30 травня 2021 року, було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 160 000 гривень на одного потерпілого.

Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої останньому внаслідок винних дій відповідача, 409 773 гривні 45 копійок (різницю між вартістю відновлюваного ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу в розмірі 569 773 гривні 45 копійок та виплаченим МТСБУ страховим відшкодуванням в розмірі 160 000 гривень 00 копійок).

Позивачем понесені витрати, пов`язані з проведенням судовим експертом Березовським А.А. автотоварознавчого дослідження та визначенням вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобумарки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , в розмірі 5 000 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 214 від 03 січня 2024 року.

Крім того, внаслідок протиправних винних дій відповідача позивачу, було спричинено моральну шкоду, яку останнім оцінено в розмірі 30 000 гривень.

Незважаючи на неодноразові звернення позивача, відповідачем до цього часу не відшкодовано завдану внаслідок протиправних дій останнього матеріальну та моральну шкоду.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Відповідачем надано відзив на позов, в якому останній заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив про наявність сумнівів щодо висновку експерта № 214,складеного 03 січня 2024 року за результатами автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту, та розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожнього транспортної пригоди 01 листопада 2023 року. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки факт завдання позивачу моральної шкоди в результаті винних дій або бездіяльності відповідача не підтверджений належними, достатніми, достовірним, допустимим доказами згідно ст. ст. 76-81 ЦПК. Враховуючи, що проведення судової експертизи, за результатами якої складений висновок експерта № 214 від 03 січня 2024 року,здійснювалось за ініціативою позивача, то підстави для відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з її проведенням, відсутні.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві останнього. Зазначив, що судовим експертом Березовським А.А. був здійснений огляд автомобіля, який належить позивачу, за результатом якого складений протокол огляду транспортного засобу від 19 грудня 2023 року, в якому зафіксовані пошкодження автомобіля марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулась 01 листопада 2023 року. На виконання пункту 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, судовим експертом складено ремонтну калькуляцію за допомогою програмного забезпечення «Аudatex». Автомобіль марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджений внаслідок дорожньо - транспортної пригоди 01 листопада 2023 року, до цього часу не відремонтований. Доводи відповідача про недоведеність позивачем факту спричинення останньому моральної шкоди та її розміру є лише спробою уникнення відповідальності. Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові у справі № 712/4126/22 від 22 листопада 2023 року, понесені позивачем витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи до звернення з позовом, в разі врахування судом вказаного висновку експерта та задоволення позовних вимог, підлягають відшкодуванню відповідачем.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Моторного (транспортного) страхового бюро України надано письмові пояснення, в яких останній зазначив, що позовні вимоги в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоді, а тому останній несе відповідальність у повному обсязі; в частині відшкодування моральної шкоди покладався на розсуд суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву; зазначила про наявність сумнівів в правильності наданого позивачем висновку експерта № 214 від 03 січня 2024 року.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив; надав судуписьмові пояснення, в яких просив здійснювати розгляд справи без участі представника Моторно (транспортного) страхового бюро України; заявлені позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підтримав та просив їх задовольнити, в частині заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ч.5 ст. 102 ЦПК України, суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно ч.1 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Відповідно до ч.2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_6 пояснив, що на виконання вимог п.8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів ним був здійснений огляд автомобіля, який належить позивачу, за результатом якого складений протокол огляду транспортного засобу від 19 грудня 2023 року, в якому зафіксовані пошкодження автомобіля марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулась 01 листопада 2023 року, та складено ремонтну калькуляцію за допомогою програмного забезпечення «Аudatex», яке є ліцензованим програмним забезпеченням, що згідно п. 59 додатку № 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів використовується для визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу. В зв`язку з тим, що автомобіль марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , мав сліди відновлювального ремонту дверей задніх правих та панелі даху, пошкодження яких виникли внаслідок інших дорожньо транспортних пригод, що відбулись раніше, судовим експертом при визначенні вартості відновлювального ремонту був застосований коефіцієнт фізичного зносу складників в розмірі 0,273.

Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача та судового експерта, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, визначаючи один із способів захисту цивільних прав та інтересів - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

01 листопада 2023 року о 17 годині 30 хвилин по вулиці Смілянській, 78 в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу марки «CITROEN» модель«C5», номерний знак НОМЕР_2 , та під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу марки «AUDI» модель «A4», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «SSANG YONG» модель «KORANDO», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 ; внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2024 року у справі № 712/13737/23, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 04 березня 2024 року у справі № 712/13737/23, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Відповідальність водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Згідно Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1-6/2014 від 23 грудня 2014 року, в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_5 від 10 липня 2017 року, ОСОБА_2 являється учасником бойових дій.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 серія НОМЕР_7 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється інвалідом 3 групи, інвалідність армії.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в разі настання страхового випадку, страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 109 від 30 травня 2021 року, страхова сума за договором ОСПВВНТЗ за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлена в розмірі 160 00 гривень на одного потерпілого.

Враховуючи відсутність у винуватця дорожньо транспортної пригоди - ОСОБА_2 , полісу ОСПВВНТЗ, відповідальність в межах, страхової суми - 160 000 гривень, несе МТСБУ.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_8 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Згідно висновку експерта № 214 від 03 січня 2024 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого під час дорожнього транспортної пригоди 01 листопада 2023 року, складеного судовим експертом авто товарознавцем ОСОБА_6 , вартість відновлюваного ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка відбулась 01 листопада 2023 року, транспортного засобу марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , становить:

- без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників 569773 гривні 45 копійок;

- з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників - 435 753 гривні 54 копійки.

Оскільки відповідач є учасником бойових дій, Моторним (транспортним) страховим бюро України у порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно постанови Правління Національного банку України № 109 від 30 травня 2021 року, було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 160 000 гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного Кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки визначається діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного Кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідач вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої була заподіяна шкода майну потерпілого (шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу). Цивільно-правова відповідальність відповідача, як винної особи і як володільця транспортного засобу, не була застрахована.

Згідно Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1-6/2014 від 23 грудня 2014 року, в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , власником транспортного засобу марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , являється ОСОБА_1 .

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_8 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_5 від 10 липня 2017 року, ОСОБА_2 являється учасником бойових дій.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 серія НОМЕР_7 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється інвалідом 3 групи, інвалідність армії.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в разі настання страхового випадку, страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 109 від 30 травня 2021 року, страхова сума за договором ОСПВВНТЗ за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлена в розмірі 160 00 гривень на одного потерпілого.

Враховуючи відсутність у винуватця дорожньо транспортної пригоди - ОСОБА_2 , полісу ОСПВВНТЗ, відповідальність в межах, страхової суми - 160 000 гривень, несе МТСБУ.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу;в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; ) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством. Регламентні виплати, зазначені у підпунктах "а"-"д" цього пункту, розподіляються в порядку, встановленому президією МТСБУ.

Пунктом 13.1 ст. 13 Закону № 1961-IV передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно пп. «г» п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1статті 13 цього Закону, а саме: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Оскільки відповідач є учасником бойових дій, Моторним (транспортним) страховим бюро України у порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно постанови Правління Національного банку України № 109 від 30 травня 2021 року, було виплачено позивачу страхове відшкодування в максимальному розмірі - 160 000 гривень.

Згідно висновку експерта № 214 від 03 січня 2024 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого під час дорожнього транспортної пригоди 01 листопада 2023 року, складеного судовим експертом авто товарознавцем ОСОБА_6 , вартість відновлюваного ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка відбулась 01 листопада 2023 року, транспортного засобу марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , становить:

- без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників - 569773 гривні 45 копійок;

- з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників - 435 753 гривні 54 копійки.

Згідно правового висновку Верховного суду від 11 грудня 2019 року у справі №522/15636/16-ц, «враховуючи, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу».

Згідно матеріалів справи, досліджених судом безпосередньо в судовому засіданні, автомобіль позивача марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджений внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка відбулась 01 листопада 2023 рок внаслідок винних дій відповідача, до цього часу не відремонтований.

Відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву; зазначила про наявність сумнівів в правильності наданого позивачем висновку експерта № 214 від 03 січня 2024 року.

Відповідно до ч.3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ч.5 ст. 102 ЦПК України, суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно ч.1 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Відповідно до ч.2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_6 пояснив, що на виконання вимог п.8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів ним був здійснений огляд автомобіля, який належить позивачу, за результатом якого складений протокол огляду транспортного засобу від 19 грудня 2023 року, в якому зафіксовані пошкодження автомобіля марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулась 01 листопада 2023 року, та складено ремонтну калькуляцію за допомогою програмного забезпечення «Аudatex», яке є ліцензованим програмним забезпеченням, що згідно п. 59 додатку № 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів використовується для визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу. (Судовим експертом Березовським А.А. в судовому засіданні було надано суду оригінал ліцензійної угоди і договору про надання послуг технічного обслуговування № 23000 між ТОВ «Аудатекс України» та ОСОБА_6 та копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 214 від 03 січня 2024 року на суму 5 000 гривень без ПДВ). В зв`язку з тим, що автомобіль марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , мав сліди відновлювального ремонту дверей задніх правих та панелі даху, пошкодження яких виникли внаслідок інших дорожньо транспортних пригод, що відбулись раніше, судовим експертом при визначенні вартості відновлювального ремонту був застосований коефіцієнт фізичного зносу складників в розмірі 0,273, який враховується страховиками для визначення розміру страхового відшкодування в разі пошкодження автомобіля, який раніше був пошкоджений внаслідок інших дорожньо транспортних пригод. Судовим експертом в ході проведення судової автотоварознавчої експертизи встановлено, що вищевказані пошкодження дверей задніх правих та панелі даху, спричинені автомобілю позивача марки «CITROEN» модель «С5», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок інших дорожньо транспортних пригод, були відновлені позивачем до моменту настання дорожньо транспортної пригоди 01 листопада 2023 року; вказані пошкодження автомобіля та факт їх відновлення до моменту настання дорожньо - транспортної пригоди 01 листопада 2023 року зафіксовані експертом на фото, які містяться у звіті № 214 від 03 січня 2024 року, та не вплинули на вартість відновлювального ремонту, зазначену в ремонтній калькуляції № 214 від 03 січня 2024 року. У вказаній ремонтній калькуляції зазначені виключно пошкодження, які виникли внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, що відбулась 01 листопада 2023 року.

Отже, враховуючи , що відповідальність відповідача на момент дорожньо транспортної пригоди 01 листопада 2023 року не була застрахована, останній є учасником бойових дій,в зв`язку з чим Моторним (трансепортним) страховим бюро України згідно постанови Правління Національного банку України № 109 від 30 травня 2021 року, було виплачено позивачу страхове відшкодування в максимальному розмірі - 160 000 гривень, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої останньому внаслідок дорожньо транспортної пригоди 01 листопада 2023 року, що виникла внаслідок винних дій відповідача, 409 773 гривні 45 копійок (різницю між вартістю відновлюваного ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу в розмірі 569 773 гривні 45 копійок та виплаченим МТСБУ страховим відшкодуванням в розмірі 160 000 гривень 00 копійок).

Щодо вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди в сумі 30 000 гривень, суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У відповідності дост. 1167 ЦК України,моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що є джерелом національного законодавства (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (рішення у справі «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 18966/02, рішення у справі «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, заява № 41984/98).

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що Суд нагадує свою постійну позицію про те, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс (рішення у справі «Антипенко проти російської федерації» від 15 жовтня 2009 року, заява № 33470/03, постанова у справі «Пшеничний проти російської федерації» від 14 лютого 2008 року, заява № 30422/03).

У зв`язку із цим суд дійшов висновку, що факт спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок пошкодження його особистого автомобіля з вини відповідача підтверджується матеріалами справи.

Вирішуючи питання щодо розміру компенсації за спричинену позивачу моральну шкоду, суд зазначає про таке.

Як встановлено судом із мотивувальної частини позовної заяви, а також із пояснень представника позивача у судовому засіданні, завдання моральної шкоди відповідачем, позивач пов`язує з негативними емоціями та переживаннями із приводу перенесеного нервового навантаження під час ДТП, пошкодження майна та позбавлення можливості користуватися ним, що завдало позивачу незручності у повсякденному житті, а також із бездіяльністю відповідача, його активним супротивом у відшкодуванні збитків, а також витрачанням часу та коштів для звернення до суду з метою захисту порушених прав.

Транспортний засіб позивача був суттєво пошкоджений в наслідок дорожньо - транспортної пригоди 01 листопада 0223 року, яка виникла внаслідок винних дій відповідача. Відповідач протягом тривалого часу не здійснює відшкодування завданої останнім позивачеві майнової шкоди.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2024 року у справі № 712/13737/23, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 04 березня 2024 року у справі № 712/13737/23, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами.

В постанові Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/13737/23 від 31 січня 2024 року, сторонами якої також є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,які є сторонами і у справі № 712/3565/24, судом зазначено наступне: « Після ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були госпіталізовані до Черкаської обласної лікарні; ще деякий час вони проходили стаціонарне лікування у вказаному медичному закладі. ОСОБА_1 зазначив, що після прибуття до обласної лікарні у нього було відібрано кров для її дослідження на вміст алкоголю, наркотичних речовин; результат: тверезий. Додатково ОСОБА_1 вказав, що на місці пригоди спілкувався з водієм автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ві останнього був запах алкоголю; в обласній лікарні медсестри говорили про те, що ОСОБА_2 п`яний, з явними ознаками алкогольного сп`яніння.»

Враховуючи викладене, Соснівським районним судом м. Черкаси в ході розгляду справи № 712/13737/23 від 31 січня 2024 року, сторонами якої також є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,які є сторонами і у справі № 712/3565/24, встановлено, що в момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди 01 листопада 2023 року відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка виникла 01 листопада 2023 року внаслідок винних дій відповідача, який, крім того, перебував в цей час в стані алкогольного сп`яніння, позивач отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «Черкаська обласна лікарня» Черкаської обласної рад, в якій в подальшому знаходився на лікуванні.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

На підставі вищевикладеного, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування завданої останньому внаслідок винних дій відповідача моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень.

Щодо витрат на оплату послуг експерта.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 134 ЦПК України передбачений обов`язок сторін попередньо визначити суми судових витрат. Зокрема, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша цієї статті).

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина друга цієї статті).

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частина четверта цієї статті відповідно).

Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторони (сторона) не надали відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України).

Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що початок «вирішення спору» щодо своїх «прав та обов`язків цивільного характеру» пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі «Редька проти України» (Redka v. Ukraine), заява № 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі «Васильчук проти України» (Vasilchuk v. Ukraine), заява № 31387/05).

Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (рішення ЄСПЛ від 01 березня 2018 року у справі «Літвінюк проти України» (Litvinyk v. Ukraine), заява № 55109/08).

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постанові Великої Палата Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі за № 712/4126/22.

Позивач заявив до стягнення 5000 гривень витрат на оплату послуг експерта, на підтвердження яких надав акт наданих послуг від 03 січня 2025 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 24 від 03 січня 2024 року на суму 5000 гривень.

Судовим експертом Березовським А.А. в судовому засіданні було надано суду оригінал ліцензійної угоди і договору про надання послуг технічного обслуговування № 23000 між ТОВ «Аудатекс України» та ОСОБА_6 та копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 214 від 03 січня 2024 року на суму 5 000 гривень без ПДВ.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Представником відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на оплату послуг експерта не заявлено.

Обставин неспівмірності витрат на оплату послуг експерта, їх невідповідності критеріям розумності та необхідності судом не встановлено.

Враховуючи результат вирішення спору, керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату послуг експерта в розмірі 5 000 гривень.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 22, 23,1166,1167 Цивільного кодексу України, згідно ст.ст. 1, 13, 22, 28, 29, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст. ст. 13, 76-81, 83, 89, 95, 133, 141, 263, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Моторно (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , відшкодування матеріальної шкоди, завданої у наслідок дорожньо - транспортної пригоди, в розмірі 409 773 (чотириста дев`ять тисяч сімсот сімдесят три) гривні 45 (сорок п`ять) копійок, витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, а всього 419 773 (чотириста дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят три) гривні 45 (сорок п`ять) копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя О.М. Борєйко