Провадження № 2/204/1255/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення цивільної справи за підсудністю

12 лютого 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чапала Г.В., ознайомившись у приміщенні суду в м. Дніпрі з матеріалами цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2024 року вказану справу було направлено за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська на підставі ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи за позовною заявою АТ Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд дійшов висновку, що справа не підлягає прийняттю до розгляду Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська та підлягає поверненню до Ковпаківського районного суду м. Суми виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як слідує з наявної у матеріалах справи інформації Сумської територіальної громади, місце проживання відповідача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 43).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2024 року справу за вищевказаною заявою було направлено за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська на підставі заяви відповідача, у якій він просив суд передати справу до розгляду Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області (а.с. 47), посилаючись на те, що він фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 49).

Водночас вказана адреса фактичного проживання відповідача ( АДРЕСА_3 », внутрішня адреса: вул. Волжська, 46, квартал 1) також не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, оскільки знаходиться на території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра, що віднесено до юрисдикції Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що даний позов не підсудний Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання про те, до територіальної юрисдикції якого суду належить дана справа, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 27 ЦПК України, а також практику Верховного Суду, що знайшла відображення зокрема у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21, де зазначено, що положення ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності. Тобто в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання. Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя. Подібні за змістом висновки містяться також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 536/1267/18 (провадження № 61-1182св19).

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (ст. 378, п. 6 ч. 1 ст. 411 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, матеріли цивільної справи за позовом Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості мають бути направлені для розгляду за підсудністю до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27,31,32,187 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати для розгляду за підсудністю до Ковпаківського районного суду м. Суми (40000, Сумська область, м. Суми, вул. Першотравнева, буд. 12).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк із дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В. Чапала