КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/2216/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1022/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Желепи О.В.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за клопотанням представника товариства з обмеженою відповідальністю «Гостомель Резиденс» про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гостомель Резиденс» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення грошових коштів,

за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Гостомель Резиденс» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01 квітня 2024 року, постановлену під головуванням судді Шестопалової Я.В.,-

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення грошових коштів.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 березня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позовузадоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Гостомель Резиденс»,що знаходяться на рахунках в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі1 291 608 грн 28 коп.

У квітні 2024 року представник ТОВ «Гостомель Резиденс» звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Клопотання обґрунтоване тим, що вжиття заходів забезпечення позову на невизначений час призведе не до повернення грошових коштів ОСОБА_1 , а до неможливості здійснювати товариством підприємницьку діяльність.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 квітня 2024 року у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Гостомель Резиденс» просить ухвалу суду скасувати та задовольнити клопотання, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи.

У судовому засіданні представник ТОВ «Гостомель Резиденс» вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив із того, що розгляд судової справи № 367/2216/23, предметом спору у якій серед іншого є стягнення грошових коштів у розмірі 1 246 521 грн 19 коп., не завершився, тож необхідність у забезпеченні позову не відпала, обставини, що зумовили його застосування не змінились.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову,вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду,закриття провадженняу справіабо у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Скасування заходів забезпечення позову належить відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує. Якщо забезпеченням було завдано збитки, то до особи, яка ініціювала забезпечення, може бути пред`явлено позов про їх відшкодування.

Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. В цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із позовом до ТОВ «Гостомель Резиденс» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення грошових коштів.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 березня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позовузадоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Гостомель Резиденс»,що знаходяться на рахунках в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі1 291 608 грн 28 коп.

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до вимог процесуального закону клопотання про скасування заходів забезпечення позову має бути вмотивованим.

Разом з тим, у клопотанні представника ТОВ «Гостомель Резиденс» не зазначені мотиви, які можуть бути підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову у розумінні п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи, що у вказаній цивільній справі рішення судом не ухвалено, відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах законодавства, колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та зводяться до незгоди з ухвалою суду від 21 березня 2024 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 01 квітня 2024 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Гостомель Резиденс» залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 14 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко