БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1065/24
Провадження № 2/497/488/24
10.01.25 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кравцової А.В.,
секретар судового засідання - Ільєва Д.Д.,
за участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника - адвоката Цонєва В.В.,
розглянувши в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди,
10.12.2024р. рішенням суду був частково задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій відповідачки неправомірними та відшкодування моральної шкоди, а саме, - суд ухвалив визнати неправомірним розміщення відповідачкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відеозображень у мережі Інтернет на її сторінках у соціальних мережах «YouTube», YouTube Shorts, «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», Facebook» з зображеннями позивачки ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 , та стосовно діяльності ОСОБА_1 в якості фізичної особи підприємця з зазначенням їх персональних даних без їх дозволу.
Крім того, цим рішенням суд зобов`язав відповідачку ОСОБА_2 видалити зі своїх сторінок в мережі Інтернет у соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts, «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook» відео з зображеннями ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 , та стосовно діяльності ОСОБА_1 в якості фізичної особи підприємця, що стосуються персональних даних ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 , а саме, - поширення інформації про їх приватне життя.
Також суд заборонив ОСОБА_2 використовувати та поширювати у мережі Інтернет (у тому числі, але не виключно, у соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts, «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook» відеозображень з зображенням ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 без попереднього отримання у ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 дозволу на їх поширення та використання.
Крім того, суд визнав обставини поширення ОСОБА_2 в мережі Інтернет на її сторінках в соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts, «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook» інформації стосовно несплати податків позивачкою ОСОБА_1 та незаконної її діяльності, - як поширення негативної, недостовірної інформації, та такої, шо не відповідає дійсності, і яка порушує права і свободи, принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 як фізичної особи підприємця; а також суд цим же рішенням зобов`язав ОСОБА_2 у десятиденний строк з дня набрання цим рішенням суду законної сили, - спростувати негативну та недостовірну інформацію, поширену нею у зазначених дописах на своїх персональних сторінках у соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts, «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook» - шляхом публікації офіційного спростування такого змісту: "Спростування! Шановні підписники та користувачі соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts, «Instagram», « Тік-tok », «Telegram», «Facebook»! Визнаю, що інформація, викладена на моїй сторінці соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts, «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook» у публікаціях щодо ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 , - є негативною, недостовірною, не відповідає дійсності, порушує права і свободи цих осіб, принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , у тому числі як фізичної особи-підприємця".
Судом також цим же рішенням задоволена вимога позову про стягнення з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судових витрат, а всього, разом -7422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Проте, в ході розгляду цієї справи та ухвалення остаточного рішення у справі судом встановлені обставини, що можуть бути підставою для визнання дій відповідачки ОСОБА_2 правопорушенням та кваліфіковані за ст.296 КК України або ст.173 КУпАП, тому судом ухвалено постановити окрему ухвалу, про що зазначено в резолютивній частині рішення згідно ст.262 ЦПК України, - відповідно до якої суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановлює окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків …або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення. Суд постановлює окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача в разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями можуть усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню… З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає.
Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які мають надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
У Постанові колегії суддів ВС від 13.06.2024 (у справі №826/3979/18) щодо права суду на постановлення окремої ухвали в разі виявлення порушень законодавства під час розгляду, окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників. Така ухвала має на меті усунення виявлених у процесі розгляду справи порушень закону та є підставою для розгляду питання щодо відповідальності винних осіб, вона може стосуватися будь-якого суб`єкта, зокрема й того, який не бере участі у справі; суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу. Проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону. Обов`язковими умовами для постановлення окремої ухвали - є порушення закону чи іншого нормативно-правового акту з чітким зазначенням такої норми та обґрунтуванням, у чому саме полягає відповідне порушення. Якщо під час розгляду справи встановлено ознаки кримінального правопорушення, суд, постановлюючи окрему ухвалу про інформування прокурора або органу досудового розслідування, має вказати, ознаки якого саме кримінального правопорушення ним виявлено, а також обґрунтовувати, покликаючись на докази, які містяться в матеріалах справи, суть кримінального правопорушення, при цьому ВС зазначив, що постановлення окремої ухвали суду не є формою притягнення порушника до відповідальності, а є формою реагування суду на виявлені ним можливі порушення з метою вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Перевірка наявності чи відсутності підстав для притягнення відповідних осіб до відповідальності здійснюється уповноваженими на це органами. Відповідно, та обставина, що суд зазначив про ймовірну наявність ознак злочину, передбаченого статтями КК України, не можна вважати порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Це питання суд поставив перед компетентними органами, які і мають встановити наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення.
В ході розгляду цієї вищевказаної цивільної справи за вищевказаним позовом судом встановлено наступне.
06.05.2024 року рішенням Болградського районного суду Одеської області задоволені вимоги уточненого позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , а саме, - суд визнав неправомірними дії відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміщення у мережі Інтернет на її сторінках у соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts», «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook» відео з зображеннями позивачки ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 без їх дозволу та з неправдивою інформацією щодо ОСОБА_1 - стосовно її дій в якості фізичної особи-підприємця з зазначенням персональних даних її, та її чоловіка - ОСОБА_3 ; зобов`язав ОСОБА_2 видалити з її сторінок в мережі Інтернет - у соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts, «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook» - опубліковані нею відеозображення ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 , та неправдивої інформації стосовно діяльності позивачки ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця з зазначенням її персональних даних та її чоловіка без їх дозволу, - у зв`язку з тим, що це є поширенням інформації про їх приватне життя без дозволу цих осіб.
Крім того, цим же рішенням суд заборонив відповідачці ОСОБА_2 використовувати та поширювати у мережі Інтернет (у тому числі, але не виключно), у соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts», «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook» відеозображень з зображеннями позивачки ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 без попереднього отримання в них дозволу, визнавши обставини поширення відповідачкою ОСОБА_2 в мережі Інтернет на її сторінках в соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts, «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook» інформації стосовно несплати позивачкою ОСОБА_1 податків, та її діяльності в якості ФОП незаконною, та такою, що є поширенням негативної, недостовірної інформації - що не відповідає дійсності, і яка порушує права і свободи позивачки ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, принижує її честь, гідність та ділову репутацію. Суд зобов`язав ОСОБА_2 у десятиденний строк з дня набрання цим рішенням суду законної сили спростувати негативну та недостовірну інформацію, поширену нею у зазначених дописах на своїх персональних сторінках у зазначених соціальних мережах - шляхом публікації офіційного спростування такого змісту: "Спростування! Шановні підписники та користувачі соціальних мереж «YouTube», «YouTube Shorts, «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook»! Визнаю, що інформація, викладена на моїх сторінках у соціальних мережах «YouTube», «YouTube Shorts, «Instagram», «Тік-tok», «Telegram», «Facebook» - у публікаціях щодо ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 , - є негативною, недостовірною, не відповідає дійсності, порушує права і свободи цих осіб, принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , у тому числі - як фізичної особи-підприємця"; також цим рішенням суду з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 100000 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати - в розмірі сплаченого судового збору - 2422,4грн.
Своє рішення суд обґрунтував обставинами, що були зазначені позивачкою у позові і які підтвердилися в ході судового розгляду справи наданими суду і дослідженими достатніми доказами, які нічим не спростовані, - з огляду на наступне.
Так, позивачка стверджувала у позові, що з 29.05.2023р., вона, на підставі договору дарування, отримала в дар від свого родича ОСОБА_4 квартиру, що є часткою у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, з травня 2023р. вона, позивачка, є зареєстрованою як фізична особа-підприємець (ФОП), оскільки вирішила, що в цьому - власному - приміщенні буде надавати косметичні послуги іншим особам. В реєстрі платників єдиного податку вона також зареєструвалася, та в червні цього ж, 2023р., запросила майстрів, які здійснили ремонт цього приміщення, і де, на вимогу сусідів - було встановлено шумоізоляцію стін, відкрито на вулицю Інзовську окремі двері - щоби клієнти нікому з сусідів не заважали, також позивачка намагалася весь цей час підтримувати з мешканцями цього будинку добросусідські відносини.
Але відповідачка ОСОБА_2 , яка мешкає в цьому ж будинку разом зі своєю матір`ю - за цією ж адресою: АДРЕСА_2 - у квартирі, яка через спільну стіну межує з квартирою її, позивачки ОСОБА_1 , - почала конфліктувати з нею, позивачкою, та ігнорувати її, позивачки, намагання якимось мирним чином вирішувати всі питання - продовжувала посилювати конфлікт, провокувати сварки, почала вважати себе власницею двора, стверджуючи що вижене позивачку з цього подвір`я, та запевняла, що має намір до того ж звільнити її, позивачки, чоловіка - ОСОБА_3 - з роботи у Болградському РВП, де він працює поліцейським, та «посадить» його до місць позбавлення волі. До того ж, відповідачка ОСОБА_2 за допомогою свого смартфону незаконно - без дозволу - фільмувала позивачку ОСОБА_1 та її чоловіка і друзів, - без її згоди - фіксуючи її приватне життя та викладати у соціальних мережах разом з конфіденційною інформацією, у тому числі - з адресою проживання, розповсюджуючи неправдиву інформацію в негативному ключі, називаючи її корупціонерко та нелегалом, та такою, яку «кришує» поліція - що є неправдивою інформацією.
Так, стверджувала у позові і у судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , - що відповідачка ОСОБА_2 має власні сторінки у соціальних мережах: «YouTube», «YouTube Shorts», «Instagram», «Tik-tok», «Telegram», Facebook» под ніком «ОСОБА_2», « ОСОБА_2 » де викладає відео зображення з нею - позивачкою ОСОБА_1 та її родиною, а також відео з її, позивачки, діями - і робить це без згоди позивачки, а саме: у зазначених соціальних мережах розмістила відео з зображеннями позивачки та також її чоловіка: на «YouTube» - 8 відео, «YouTube Shorts» - 117 відео, «Instagram» - 97 відео, «Tik-tok» - 148 відео, «Telegram» - 269 відео, «Facebook» - 170 відео.
Зазначені публікації розміщені відповідачкою на її сторінках, які відкриті для перегляду необмеженому колу осіб: наприклад, у соц.мережі «Facebook» вона має більш, ніж 1290 підписників. У публікаціях містяться ганьбливі, недостовірні коментарі відповідачки ОСОБА_2 стосовно неї - позивачки ОСОБА_1 (нібито вона є нелегалом, її «кришує» поліція, а сама ОСОБА_1 працює незаконно у салоні красоти без сплати податків, без реєстрації) - що спричиняє шкоду діловій репутації її, позивачки, а також - її честі і гідності, та, крім того, - її родині, її чоловіку, друзям, і є розповсюдженням конфендиціцйної інформації стосовно особистих даних і особистого життя: адреси, імені, прізвища, місця роботи і род зайнять, та ступінь родинних відносин - що є персональними даними і не можуть бути розголошені без згоди будь-яких осіб, яких ця інформація стосується, адже ані вона, позивачка, ані її чоловік - не є публічними особами, крім того, відповідачка розповсюджує всю інформацію в негативному ключі - підписуючи відеозображення недостовірними та принизливими коментарями, та, для їх виготовлення, тероризує її, позивачку, її родину та друзів, вриваючись без запрошення до її квартири, що є її, позивачки, приватною власністю. Після публікацій ОСОБА_2 - її відео та її дописів під її розміщеними відео - на якому зображена позивачка ОСОБА_1 та її сусіди, друзі і чоловік ОСОБА_3 , - розпочинаються обговорення іншими сторонніми особами та сусідами під публікаціями, а також в житті - на вулиці, при зустрічах - справ та життя її, позивачки, її родини, сімейного та особистого життя будь-якими її знайомими та незнайомими сторонніми особами.
Позивачкою ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи доведено, що розповсюджувана відповідачкою ОСОБА_2 в інтернет-мережі інформація переважно є неправдивою, оскільки не відповідає дійсності, викликає в неї, позивачки ОСОБА_1 , незручності у побуті та спілкуванні з сусідами, родичами, знайомими і незнайомими, та створює відносно неї, позивачки, негативний імідж, незважаючи на те, що вона, позивачка, є добропорядною людиною, та її, позивачки, діяльність здійснюється на законних підставах і своїми діями вона не доставляє будь-кому життєвих незручностей, зокрема, відповідачці - як сусідці.
Послідовний, системний характер згадування відповідачкою ОСОБА_2 в дописах про причетність її, позивачки ОСОБА_1 та її чоловіка до корупційних схем, несплати нею податків, незаконної підприємницької діяльності, - є недостовірною інформацію, та такою, що принижує честь і гідність її, позивачки та її чоловіка, а також її бездоганну ділову репутацію, а отже, порушує її особисті немайнові права, спокій, викликає певні незручності та впливає на якість життя.
Судом встановлено, що позивачка є добропорядною людиною, оскільки негативної характеристики щодо неї матеріали справи не мітять, вона зареєстрована офіційно як ФОП, сплачує податки, не має будь-яких заборгованостей зі сплати податків або зі сплати за комунальні послуги за адресою розташування її квартири: АДРЕСА_2 , за цією адресою вона, на її твердження, пробує надавати обмеженому колу осіб косметичні послуги - лише близьким і знайомим - з метою спробувати попит та бажаючи відкрити салон краси, який наразі знаходиться на стадії оформлення; їївмінням усі особи, яким вона надала у приватному порядку пробні послуги - ніхто не скаржиться, що свідчить про те, що якість її косметичних послуг буде на високому рівні.
Позивачка ОСОБА_1 ніколи не надавала згоду ОСОБА_2 на відеофіксацію свого життя та поширення цих відеофайлів та відеоматеріалів у соцмережах Інтернету про своє сімейне приватне життя та інформацію стосовно себе, а тому ця інформація відповідачкою поширена усупереч волі та інтересам позивачки. Таке втручання відповідачки ОСОБА_2 в особисте життя позивачки ОСОБА_1 - є порушенням особистих немайнових прав і вочевидь надмірним і непропорційним втручанням відповідачки у приватність позивачки, що завдало ОСОБА_1 моральні страждання своєю тривалістю, систематичністю та безцеремонністю.
Зазначені обставини призвели до проявів в позивачки емоційних спалахів, дратівливості, збудливості, тривоги, дисгармонії в сімейних стосунках, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися за кваліфікованою допомогою до сімейного лікаря, та неодноразово викликала швидку допомогу і поліцію, та врешті - звернулася до суду за захистом свого права на спокійне життя, що підтверджується належними, допустимими і достатніми доказами, які були надані суду, досліджені судом в ході розгляду справи, не спростовані відповідачкою, та які є належними, допустимими і достатніми.
Так, з наданих суду доказів вбачається, що позивачці ОСОБА_1 належить 14/100 часток вищевказаного домоволодіння на підставі нотаріально завіреного договору дарування від 29.05.2023р. - які складаються з приміщень згідно технічного паспорту: будинок під літ.«А» на плані технічного паспорту: №1 - коридор 2,7кв.м., №2 - коридор 4,6кв.м., №3 - житлова кімната 11,9кв.м.; таким чином, позивачці ОСОБА_1 належить на праві власності частка вказаного будинку загальною площею 19,2кв.м, з яких житлова - 11.9кв.м., а також: сарай під літ.«Г», літня кухня -літ.«Ж», огорожа -№1, колодязь -№2, а саме приміщення - яким вона фактично користується - є фактично відокремленим від часток інших мешканців домоволодіння і визначене у документах БТІ як квартира №2 .
Матір відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_10 , на підставі нотаріально завіреного договору дарування від 15.02.1992р. - є власником 42/100 часток цього ж житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачка ОСОБА_2 стверджує, що вона є співвласником цієї частки будинку, оскільки зареєстрована та проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 за вказаною адресою з дня народження і це підтверджується відповідною довідкою, що міститься в матеріалах справи; вони користуються фактично частиною будинку, що є окремою квартирою, яка має спільну стіну з квартирою позивачки ОСОБА_1 та єдину покрівлю з часткою житлового будинку, що належить позивачці ОСОБА_1 . Відповідачка ОСОБА_2 в письмових поясненнях стверджує, що всі її дії узгоджені з її матір`ю ОСОБА_10 і спрямовані на захист порушеного права і інтересів, пов`язаних з користуванням житловим будинком.
Співвласниками вказаного будинку, відповідно до наданих суду письмових доказів, - є також третя сусідка - ОСОБА_11 , якій належить 19/100 його часток, та четверта співвласниця будинку - ОСОБА_12 , якій належить, згідно наданих суду доказів, - 25/100 часток.
Відповідачка ОСОБА_2 стверджує у своїх письмових поясненнях у відзиві, що наприкінці 2021р. позивачка ОСОБА_1 самовільно здійснила перебудову 14/100 часток зазначеного житлового будинку, а саме: переобладнала приміщення №1 -коридор, №2 -коридор та №3 - житлову кімнату - в одне приміщення, в якому встановила санвузол, обладнала його під перукарню, та обладнала окремий вхід до цього приміщення, встановивши вхідні двері прямо з вулиці Інзовська , і почала використовувати житлове приміщення для надання перукарських та косметологічних послуг, тобто, - здійснювати підприємницьку діяльність без реєстрації ФОП та без сплати податків з отриманих доходів. 28.04.2023р. її, відповідачки, матір - ОСОБА_10 - звернулася до Болградської міської ради з заявою про використання позивачкою житлового приміщення не за цільовим призначенням - під «салон краси», чим створює несприятливі умови для проживання співвласників. Ці факти - переобладнання громадянкою ОСОБА_1 своєї власної квартири під перукарню та використання її для здійснення підприємницької діяльності, а також факт використання господарської будівлі - літньої кухні під майстерню з ремонту одягу, на думку відповідачки ОСОБА_2 , - підтверджується актом обстеження, що був складений комісією Болградської міської ради 16.05.2023р. (копія якого надана відповідачкою і міститься в матеріалах справи), а також підтверджується актом-вимогою №6003517 від 20.07.2023р. представника оператора системи розподілу ДТЕК Одеські електромережі про виявлення факту використання позивачкою ОСОБА_1 електроенергії, не призначеної для підприємницької діяльності.
Однак, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 ще з 02.05.2023р. зареєстрована як ФОП в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб-підприємців, що спростовує твердження відповідачки ОСОБА_2 про те, що позивачка здійснює незаконну підприємницьку діяльність; крім того, на твердження ОСОБА_1 у судовому засіданні, вона проходить стадію оформлення свого салону краси, оскільки звернулася до суду з позовом про виділення в окрему одиницю нерухомого майна своєї квартири, і лише після цього зможе оформити споживання електроенергії як підприємець і перевести приміщення з житлового у нежитлове, до того ж вона не здійснює наразі свою підприємницьку діяльність - лише випробовує приміщення і обладнання, безкоштовно надаючи можливість своїм знайомим і родичам та їх знайомим, за окремим проханням зробити їм у своїй власній квартирі зачіску чи манікюр - що є побутовими подіями, хоча й сплачує єдиний податок, оскільки ФОП вже оформила.
Так, той факт, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (ФОП) з 02.05.2023р., та сплачує єдиний податок - свідчать надані суду відповідні квитанції (а.с.30-33,42-44), а також договір від 16.08.2023р. про добровільне відшкодування позивачкою ОСОБА_1 . Болградській ОТГ 1695,51грн. за порушення вимог земельного законодавства - за нецільове користування земельною ділянкою площею 0,0019,2га за адресою: АДРЕСА_2 , після чого добровільно сплачувала земельний податок - що підтверджується квитанціями від 28.08.2023 і 26.03.2024 (а.с.34-41).
Двома фотографіями фотофіксації поетапного процесу ремонту квартири ОСОБА_1 , які надані позивачкою суду, - підтверджується процес звукоізоляції стіни - як пояснила позивачка суду - це звукоізоляція тієї стіни, що розмежовує її квартиру з квартирою відповідачки (а.с.45,46).
Тому твердження відповідачки ОСОБА_2 про те, що їй заважають жити позивачка ОСОБА_13 і її гості і родичі, які приходять до позивачки у квартиру і створюють підвищений шум, - спростовуються її ж, відповідачки ОСОБА_2 відеодоказами, що вона викладає на своїх сторінках в соцмережах - з яких вбачається, що всі події відбуваються або в квартирі ОСОБА_1 , або біля вхідних дверей цієї квартири, водночас ОСОБА_1 запевняла суд, що не запрошувала до себе ОСОБА_2 жодного разу, та, навіть, навпаки - просила її неодноразово покинути її квартиру та не чіпати її і її друзів - що свідчить про те, що всі події починаються з провокативних дій ОСОБА_2 , яка сама, без запрошення підходить до квартири ОСОБА_1 , іноді заходить до неї, ведучи відеозйомку всіх підряд - хто там перебуває і хто навіть підходить до приміщення, незважаючи на те, що це приміщення є приватною власністю і ним фактично користується ОСОБА_1 - чим відповідачка порушує її приватність, та без причини - першою - в агресивному тоні звертається до ОСОБА_1 та її гостей, провокуючи на слова та дії, якими вони намагаються захиститися від неї, і це підтверджується у чисельних відеофайлах, що назнімала і виклала у соцмережі сама ОСОБА_2 .
Водночас, твердження ОСОБА_1 про те, що вона дотримується правил добросусідства, а відповідачка ОСОБА_2 - навпаки, порушує їх - підтверджується тим фактом, що ОСОБА_1 , на прохання ОСОБА_2 здійснила шумоізоляцію стіни, якою межуються їхні квартири - позивачки і відповідачки, а також підтверджується поясненнями свідків, допитаних судом.
Так, у судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повідомила, що відповідачка ОСОБА_2 станом на день судового засідання продовжує тероризувати її, позивачку ОСОБА_1 , а саме - періодично стукає якимось важким металевим предметом - на кшалт великої каструлі - у стіну, яка межує між їхніми квартирами і це продовжується щодня по 3-4 години, до пізнього вечора - до півночі - що зафіксовано поліцією, яку довелося неодноразово викликати, крім того, вмикає вранці на повну гучність музику і йде з дому, а вона, позивачка, страждає від цього, як й інші сусіди, яких вона запросила до суду в якості свідків. Вона, позивачка ОСОБА_1 , ніяким чином не порушує ніяких прав відповідачки, навпаки, відповідачка, з заздрощів не дає спокійно проживати їй, позивачці, у власній квартирі та використовувати на свій власний розсуд, слідкує за нею, порушуючи приватність, пише скарги, веде незаконно, без її дозволу відеофіксацію її приватного життя і викладає все це в мережі інтернет на своїх сторінках у соцмережах з принижуючими коментарями щодо неї, позивачки і її чоловіка, з повідомленням на загал конфідеційної особистої інформації. Щодо надання послуг з манікюру - то вона, позивачка, отримавши в дар від рідного дядька квартиру, вирішила її використовувати для підприємницької діяльності, та, поки йшов ремонт і оформлення документів - як на квартиру, так і стосовно підприємницької діяльності - вона спробувала, як піде справа та разом з подругою - яку запрошувала кілька разів до себе в гості і вони разом робили манікюр та зачіски одна одній та своїм близьким знайомим і родичам, свою подругу вона, позивачка. запросила в якості свідка і просить суд її допитати.
Крім того, стверджує позивачка ОСОБА_1 - з моменту реєстрації нею ФОП - вона сплачує податки. Крім того, її квартира - є її відокремленою приватною власністю, оскільки спільною власністю вважається лише за документами, адже житло у багатоквартирних одноповерхових будинках в місті спочатку вважалося квартирами, але тепер, зі зміною законодавства, квартири мають бути оформлені як окремі частини будинку, що наразі вона, позивачка, й здійснює, звернувшись з відповідним позовом до суду, але відповідачка ОСОБА_2 і там чинить перешкоди - змусила призначити експертизу, хоча порядок користування будинком вже давно склався, адже всі квартири у будинку окремі - спільне лише подвір`я, а тому суд цей факт мав лише констатувати. Тому всі закиди відповідачки стосовно незаконності її, позивачки, дій вона, позивачка, вважає наклепом - просто ця квартира тривалий час стояла вільною і відповідачці було зручно користуватися подвір`ям одноосібно, бо третя квартира розташована з краю і третя сусідка мало користується подвір`ям. Крім того, спочатку матір відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_10 - не заперечувала проти здійснення нею, позивачкою ОСОБА_1 , ремонту, укріплення спільної стіни, яку вона, позивачка, фактично переробила за власні кошти, бо та стіна нахилилася і мала завалитися в бік квартири ОСОБА_2 , а на вимогу відповідачки ОСОБА_2 - вона, позивачка, зробила звукоізоляцію цієї стіни - що розмежовує їхні квартири; потім поміняла на нову всю електропроводку у своїй квартирі і на горищі, оскільки вона була стара і сталося коротке замикання, але відповідачка ОСОБА_2 і з цього зробила шоу - викликала представників РЕСУ і поскаржилася, що в цьому вина вона, позивачка ОСОБА_1 .
Також позивачка повідомила суду, що мати відповідачки - ОСОБА_10 - спочатку проживала сама у своїй квартирі, бо її дочка - відповідачка ОСОБА_2 - проживала в Одесі, але після збройного вторгнення РФ відповідачка переїхала до матері у спірний будинок, і налаштувала свою матір проти всіх сусідів та сама уявила себе власницею всього будинку і подвір`я - наділила себе правом диктувати всім - матері і сусідам як їм жити і як користуватися своїм нерухомим майном. Той факт, що вона, позивачка ОСОБА_1 , має бажання здійснювати тиху підприємницьку діяльність на своїй власній житловій площі - ніяким чином не створює шумів та нічим не перешкоджає відповідачці теж тихенько собі жити і не створювати незручностей та проблем своїм сусідам, зокрема, їй, позивачці та її чоловіку - паплюжачи їхні чесні імена та виставляючи на загал на всіх своїх сторінках у всіх можливих соціальних мережах інформацію, яка її не стосується, а, навпаки, дуже вже стосується її, позивачки, її честі, гідності та ділової репутації а також позбавляє права на спокійне життя. Вона, позивачка, ніколи раніше не зверталася до лікарів, а тепер боїться будь-якого шурхоту - вийти на власне подвір`я, та, навіть, перебувати у власній квартирі, оскільки відповідачка нахабно, кілька разів, відкривши «з ноги», гучно, без її, позивачки, дозволу двері її, позивачки, квартири, фільмувала на свій смартфон все, що могла і бачила, при цьому лаючись, в тому числі нецензурно, ображаючи та принижуючи, та потім виставляє свої відео у соцмережах, прибираючи звук там, де видно її непотрібну поведінку, та з образливими принизливими коментарями. Все це вплинуло на її, ОСОБА_1 здоров`я і привело до лікарів для діагностики і лікування вад здоров`я, що виникли, на її переконання, з-за дій ОСОБА_2 .
Крім того, відповідачка ОСОБА_2 на подвір`ї, що у спільному користуванні, завжди провокує її, позивачку ОСОБА_1 та її чоловіка на відповіді, чіпляючись до них, коли вони йдуть додому чи виходять з дому, при цьому ставить свій смартфон завчасно у вікно своєї квартири - щоби він знімав, а потім знову ж-таки виставляє всі відео у вигідному їй світлі у свої соцмережі. Вона, позивачка, вже втомилася від усіх цих протиправних дій відповідачки, почала відчувати періодично болі в області серця, тиск, головні болі, запаморочення, довелося звернутися до лікаря, а одного разу - навіть викликати швидку - подруга наполягла; усі ці свої страждання та страждання за себе і за свого чоловіка, який багато працює - є працівником поліції, дуже втомлюється, і теж має витримувати образи і приниження від дій відповідачки, - вона, позивачка, вважає моральною шкодою, заподіяною незаконними діями відповідачки, тому просила стягнути з неї на свою користь кошти в якості відшкодування, але не з метою збагатитися, а з метою припинення нарешті усього того кошмару, в яке перетворила відповідачка її, позивачки, життя.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, надіслала суду письмову заяву, якою вимоги позову не визнає, просить розглянути справу без її участі.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні, будучи попередженою судом під розписку про кримінальну відповідальність за надання суду неправдивих свідчень, під присягою, пояснила, що є сусідкою позивачки і відповідачки, оскільки її квартира є третьою у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та її, свідка, частка будинку становить 19 / 100; вона проживає в ньому разом зі своєю дорослою дочкою вже давно, раніше з ними проживав також її, свідка, чоловік, який вже помер. Вона, свідок, давно знайома з відповідачкою ОСОБА_2 , яка раніше була нормальною дитиною, користувалася спільним подвір`ям як і всі сусіди, вона, свідок, не мала перешкод у користуванні спільним подвір`ям біля будинку, але після того, як позивачка ОСОБА_1 придбала свою квартиру і почала там проживати - відповідачка ОСОБА_2 почала чіплятися до неї, проходу їй не дає, завжди вибігає зі своєї квартири, коли бачить ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - що вона вийшла на подвір`я, знімає її на смартфон, потім виставляє все у соцмережі, коментуючи неправдою. Вона, свідок, підтверджує, що наразі відповідачка ОСОБА_2 продовжує тероризувати позивачку ОСОБА_1 , а за одно і її, свідка, оскільки дійсно дуже гучно гупає якимось важким металевим предметом - на кшалт великої каструлі - у стіну, яка межує між їхніми квартирами - позивачки і відповідачки, і це продовжується щодня по 3-4 години, до пізнього вечора - майже до півночі, крім того, вмикає вранці на повну гучність музику і йде з дому, і вони - свідок і її дочка це чують навіть попри те, що їх квартира розташована від квартири відповідачки через квартиру позивачки. Їм це не дуже докучає, оскільки вони з дочкою цілими днями на роботі, але вечорами вони теж занепокоєні від цієї війни, бо позивачка ОСОБА_1 страждає від цього, як і вони - хочеться вже на подвір`ї спокою. Вона, свідок, може запросити й свою дочку - яка підтвердить усе, що вона розповіла суду.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні, будучи попередженою під розписку про кримінальну відповідальність за надання суду неправдивих свідчень, під присягою, пояснила суду, що є близькою подругою позивачки ОСОБА_1 , знає її давно, часто з нею спілкується, часто приходить до неї додому, і всі неправомірні дії відповідачки ОСОБА_2 підтверджує, а саме, - що в той час як вона, свідок, була у квартирі позивачки ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 , кілька разів - більше, ніж тричі - самостійно, не постукавши у двері, відчиняла їх гучно, як то кажуть «з ноги», і починала відразу фільмувати усе підряд своїм смартфоном, і її, свідка, також, при цьому гучно негативно висловлювалася як на адресу позивачки ОСОБА_1 , так і на адресу її, свідка, провокуючи сварки, а потім усі відео виставляла на свої сторінки у соцмережах; одного разу вона, свідок, визирнула за нею з квартири ОСОБА_1 (позивачки ОСОБА_1 ), щоби зачинити за нею двері, які вона залишила незакритими, аж там на неї, свідка, накинулися відповідачка ОСОБА_2 і її матуся ОСОБА_10 , і вона, свідок, з-за раптовості, перелякавшись, різко потягла на себе двері, якими зачепила випадково відповідачку і її матір, та, одночасно в неї, свідка, з пляшки, яку вона тримала в руці, вилилася вода на відповідачку, але відповідачка вважаючи, що то вона, свідок, навмисно напала на неї і її матусю, поскаржилася в поліцію; крім того, відповідачка буквально вистежує позивачку ОСОБА_1 , її чоловіка та її, свідка, через вікно своєї квартири - коли хтось виходить на подвір`я, провокує ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) криками, образами і чіплянням, намагаючись спровокувати, щоби її вдарили, підходить для цього впритул, а в цей час у вікні своєї квартири залишає свій смартфон в режимі зйомки, та, навіть, щоби приспати пильність - з одним смартфоном виходить, щоби всі думали, що вона не веде відеозйомку, але другий смартфон в цей час - залишає, щоби він знімав через вікно; вона, свідок, теж вже втомилася бути «героєм» відеозйомок відповідачки і відповідати усім своїм знайомим і рідним в місті на різні питання стосовно цього конфлікту. Вона, свідок, вважає дії відповідачки неправомірними, адже ані вона, свідок, ані ОСОБА_1 (позивачка ОСОБА_1 ) ніяким чином не порушували жодного права відповідачки та її матері, оскільки дійсно, неодноразово робили манікюр у квартирі ОСОБА_1 , але то було тихенько, вони навіть музику і телевізор гучно не вмикають, і до того ж мають на це повне право у квартирі, що є приватною власністю ОСОБА_1 . Саме вона, свідок, наполягала, щоби ОСОБА_1 (позивачка ОСОБА_1 ) викликала поліцію та звернулася до лікаря, та одного разу навіть довелося викликати швидку допомогу, бо Насті стало погано, адже сусідка - відповідачка ОСОБА_2 дійсно вже дістала її своїми неправомірними діями і безкінечними чіпляннями, нахабною поведінкою та розповсюдженням про неї чуток по місту - адже їхнє місто маленьке і майже всі один одного знають, тому ОСОБА_1 і їй, свідку, доводиться часто пояснювати знайомим, що ОСОБА_1 (позивачка ОСОБА_1 ) і її чоловік ОСОБА_3 нічим протизаконним не займаються і не вчиняють порушень чинного законодавства. Їй, свідку, відомо, що ОСОБА_1 (позивачка ОСОБА_1 ) мала намір відкрити приватну справу - робити в себе вдома манікюр та надавати інші послуги з краси, для чого зробила ремонт у своїй квартирі, оформилася як ФОП, сплачує податки, на вимогу відповідачки ОСОБА_2 зробила звукоізоляцію стіни, що розмежовує їхні квартири, нікому нічим не спричиняє незручностей, бо є вихованою і людяною.
Згідно скрін-шотів сторінок з соціальних мереж: «ОСОБА_2», з Болграду, підписників-1290осіб, вбачається розміщення текстової інформації без зазначення дати, наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_17 (мовою оригіналу) «О нецелевом использовании жилого помещения майором полиции ОСОБА_3 и его супругой ОСОБА_1 , а именно, открыв в общем дворе «салон красоты» с выходом на улицу и «швейную мастерскую» со двора, при этом не будучи хозяином этого помещения»; «маленькие поступки меняют мир, Беспредел полиции АДРЕСА_4 »; «сотрудник полиции ОСОБА_3 открыл «салон красоты» для своей жены ОСОБА_1 в частном доме у меня за стеной, с самого утра и до поздней ночи, без выходных. Полиция крышует…»; «беспредел…», «нелегалы…» (а.с.18-22).
Однак факти вчинення правопорушень з боку позивачки ОСОБА_1 не підтвердилися в ході судового розгляду справи.
Натомість, позивачкою ОСОБА_1 і її представником - адвокатом Цонєвим В.В. суду надано копії чотирьох талонів-повідомлень зі служби 102 про прийняття заяв від ОСОБА_1 про кримінальні правопорушення, що вчиняються відповідачкою ОСОБА_2 :
- за №3121 від 22.10.2023р. - з якого вбачається, що сусіди не дають зайти до квартири, за результатами виїзду на місце - до буд. АДРЕСА_2 о 18:42год., працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 скаржиться на те, що сусідка ОСОБА_2 не пускає на подвір`я, провокує на конфлікти, знімає на камеру, здійснюється перевірка (а.с.118);
- за №1454 від 26.04.2024р. - з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомила поліції про те, що сусідка ОСОБА_2 не дає зайти до подвір`я, за результатами виїзду на місце - до буд. АДРЕСА_2 о 12:08, працівниками поліції прийнята заява ОСОБА_1 про те, що сусідка ОСОБА_2 не пускає на подвір`я, провокує на конфлікти, знімає на камеру, здійснюється перевірка (а.с.119);
- №3635 від 10.09.2024р. - з якого вбачається, що 10.09.2024. о 20:00 за адресою: АДРЕСА_5 , сусідка ОСОБА_2 вдарила заявницю ОСОБА_1 , 39років, провокує, кидається, лається нецензурною лайкою (а.с.120);
- за №3684 від 13.09.2024р. - з якого вбачається, що о 13:38 за адресою: АДРЕСА_2 , сусідки ОСОБА_2 та ОСОБА_10 стукають другу добу в стіну, поводять себе агресивно, кидаються на сусідів, на зауваження не реагують (а.с.121).
Позивачкою ОСОБА_1 на підтвердження протиправних дій відповідачки ОСОБА_2 надано суду також диск з відеозаписом шуму з квартири відповідачки ОСОБА_2 , який вона практикує останнім часом, застосовуючи психологічне насилля щодо неї, позивачки й інших сусідів, стукаючи в стіну (а.с.122).
Листом та актом постійної комісії Болградської міської ради, відповідно, від 03 та 10.08.23р. (а.с.74-77) підтверджується, що за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було здійснено виїзд на місце за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено, що у травні 2023р. змінився власник 14/100 частин будинку - з ОСОБА_21 на ОСОБА_1 , господарське приміщення, власником якого є ОСОБА_1 - зачинено, майстерня з ремонту одягу не працює, у житловому приміщенні, власником якого є ОСОБА_1 - розміщено обладнання «салону краси» та обладнано окремий вхід, рекомендовано: заявниці ОСОБА_10 звернутися до Державної інспекції архітектури та містобудування України за адресою: АДРЕСА_6 щодо проведення перевірки дотримання ОСОБА_1 законодавства щодо розміщення у житловому будинку «салону краси» та провести роботи зі знищенню каналізаційного колодязя №4, оскільки він порушує санітарні норми, використовувати каналізаційний колодязь №1, здійснювати вивіз рідких побутових відходів; ОСОБА_24 - використовувати каналізаційний колодязь №3, здійснювати вивіз рідких побутових відходів; заявниці ОСОБА_1 використовувати нерухоме майно за призначенням та оформити відповідні документи; в разі невиконання ОСОБА_10 рекомендацій комісії з приводу розміщення колодязю №4 - вирішувати питання шляхом звернення з відповідним позовом до суду (а.с.24-27, з фото).
З акту-вимоги від 20.07.2023р. АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» вбачається про приведення розрахункових засобів обліку та схем їх підключення у відповідність до вимог ПРРЕЕ, ККО, ПУЕ, ПТЕЕС та ін. нормативно-технічних документів (а.с.28) - що спростовує твердження відповідачки ОСОБА_2 у письмових поясненнях про те, що позивачкою ОСОБА_1 порушуються правила користування електроенергією.
Крім того, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є мешканкою м.Болград, дружиною працівника поліції, негативної характеристики щодо них суду не надано, а своєчасне реагування позивачкою ОСОБА_1 на зауваження представників місцевої територіальної громади - працівників міської ради - стосовно порушень з користування земельною ділянкою, - негайна сплата штрафу відразу після складення відповідного акту і ухвалення рішення, а також оформлення ФОП для здійснення підприємницької діяльності та сплата податків - свідчить про її законослухняність.
Стосовно підприємницької діяльності позивачки ОСОБА_1 , проти якої відповідачка ОСОБА_2 розгорнула свої «бойові дії» на подвір`ї спірного домоволодіння, в якому розташовані квартири позивачки і відповідачки, відкрито викладаючи адресу розташування квартири позивачки у соцмережах без згоди власника - позивачки - суд з`ясував наступне.
Позивачка ОСОБА_1 є ФОПом - фізичною особою-підприємцем, зареєстрована у встановленому Законом порядку, сплачує податки, про що надала суду докази, підприємницька діяльність її лише починається, оскільки на твердження самої позивачки вона лише проходить процедуру оформлення для здійснення підприємницької діяльності - салону краси - що не можна трактувати як здійснення підприємницької діяльності в повному обсязі, зокрема, у «салоні краси», тим більш - не підтверджується здійснення промислової діяльності - виробництва або реалізації промислових товарів.
Державні будівельні норми визначають житлове приміщення як опалюване приміщення, розташоване у наземному поверсі, призначене для цілорічного проживання. А нежитловим приміщенням є приміщення в структурі житлового будинку, що не відноситься до структури житлового фонду. Законодавчою основою для переведення житлових приміщень в нежитлові є стаття 8 Житлового кодексу, яка хоч і стверджує, що такі дії, як правило, не допускаються, та дозволяє винятки з цього правила за рішенням відповідної місцевої ради. Цивільний Кодекс України у ч.1ст.319 передбачає право кожного розпоряджатись нерухомим майном чи його частиною на власний розсуд. Аналогічна норма міститься у ст.150 Житлового Кодексу України. Проте, це зовсім не означає, що зі своїм власним житлом можна зробити та переобладнати його у будь-що. Так, стаття 320 ЦК України хоч і констатує право власника "використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності", однак дає уточнення, що "... крім випадків, встановлених законом". На сьогоднішній день, перелік випадків, які обмежують право власника житлового приміщення міститься у нормах ЦК України (ст.383 ) та ЖК України (ст.6), в яких чітко вказано, що обмеження використання житла стосуються організації промислового виробництва або потреб промислового характеру. Таким чином, заборона стосується лише виробничих об`єктів, які пов`язані з процесом промислового виготовлення. Заборони щодо розміщення в житловому приміщення адміністративного офісу виробництва (бухгалтерського чи юридичного відділу) - в законодавстві не міститься. Попри прямі заборони слід пам`ятати, що треба взяти до уваги, що будь-яке переобладнання свого житла у офіс чи магазин не повинно порушувати права інших мешканців будинку, або сусідів, на що вказує ч.5ст.391 ЦК України та ч.4 ст.14 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків». Помилковою є думка, що перед здійсненням будь-яких дій зі своїм власним житлом (переобладнанням його в офіс, магазин, спортивний кабінет) необхідно отримати погодження чи письмову згоду сусідів. Така згода не є обов`язковим атрибутом такого переобладнання. Однак, якщо є змога зібрати підписи сусідів в один документ - зайвим він точно не буде.
Таким чином, прямий дозвіл на використання житлового приміщення для підприємницької діяльності у законодавстві не передбачений, лише у вигляді "дозволено те, що не заборонено законом", що і може стати підставою для звернень як фізичних так і юридичних осіб до органів державної влади. Пправомірність такого використання неодноразово підтверджував Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва, вказуючи, що "...на думку Держпідприємництва України, громадяни, які використовують жиле приміщення відповідно до його призначення (мешкають в ньому), дотримуються правил користування жилими приміщеннями (не використовують житлові приміщення для провадження господарської діяльності промислового характеру), не завдають шкоди навколишньому середовищу, не порушують права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави - можуть використовувати жиле приміщення для здійснення підприємницької діяльності." (Лист Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 15.09.2006 № 6700). Аналогічну за змістом відповідь Комітет надавав листом від 31.07.2007 № 5620. Звісно, думка Комітету не є визначальною під час спору чи при ухвалення рішення щодо використання житла під потреби бізнесу, однак, перевагою на користь законності такого використання точно є.
Тож, використовувати своє власне житло під потреби підприємницької діяльності є цілком законно, за умови що таке житлове приміщення не буде використовуватися для промислових цілей та не буде порушувати права інших осіб та буде дотриманий порядок переведення житлового приміщення у статус нежитлового. Спори, зазвичай, стосуються процедурних моментів, які перешкоджають переведенню житлового приміщення у статус нежитлового. На сьогоднішній день єдиним офіційним способом перевести житлове приміщення у нежитлове - отримати відповідне рішення міської ради. Рішення міська рада надавати не завжди погоджується, посилаючись на відсутність документа, який би підтверджував факт непридатності житла його для проживання. Такий формальний підхід до розгляду звернення заявників, на думку судів, є порушенням прав власників житла, оскільки "власник квартири має право на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Використання об`єкта власності обмежується мотивами незавдання шкоди правам, свободам та гідності інших громадян, інтересам суспільства. При цьому, право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності у порядку та з обмеженнями, встановленими законом, прямо закріплене ст.320 ЦК України" (рішення ВСУ від 30.10.2018 у справі №524/7508/15-а).
Таким чином, вирішальним чинником для використання власного нерухомого майна у підприємницькій діяльності є не згода сусідів, а переведення такого приміщення з житлового фонду у нежитловий та сплата необхідних податків і зборів, а «пильні» сусіди можуть лише прискорити оформлення власником (орендатором) приміщення з нежитлового у житлове, адже уникнення обов`язкової реєстрації статусу підприємця є недобросовісним, оскільки приховує від держави та інших суб`єктів господарського обороту справжній характер діяльності особи. Такі дії свідчать про протиправність діяння та наявність складу податкового правопорушення.
Судом також встановлено, що приміщення, стосовно порядку використання якого в позивачки і відповідачки виникають спори, - є приватною власністю позивачки - про що суду надано вищевказані докази, квартира розташована в АДРЕСА_7 , - яка є однією з центральних вулиць вказаного міста, де є багато фасадних квартир у житлових будинках, в яких здійснюється дрібна підприємницька діяльність, а саме, - поряд з цим будинком АДРЕСА_2 розташовані торгівельні центри «АТБ (Інзовська,120), «Аврора» (Інзовська,133-а), «М`ясомаркет» (Інзовська,118), місцевий ринок (Інзовська,116), басейн (Інзовська 131-а), магазин «Єва» (Інзовська,131), та безліч інших магазинів в цьому квадраті та закладів з надання послуг - з продажу м`яса - 2 магазини, хліба, у т.ч. сімейна пекарня, дві аптеки, перукарня, весільний і меблевий салон, магазин « Дніпро-М », квіткові магазини… тощо, там завжди людно, багато автомобілів, парковки біля кожного магазину чи салону та торгівельного центру…
Щодо здійснення в цьому приміщенні позивачкою підприємницької діяльності в промислових обсягах, або створення промислових товарів в промислових обсягах - докази відсутні.
Тому твердження відповідачки ОСОБА_2 в її письмових запереченнях про те, що їй заважає шум фену з квартири позивачки ОСОБА_1 а також відвідувачі квартири позивачки - є принаймні неспроможними.
Судом були перевірені твердження позивачки стосовно викладення у соцмережах відповідачкою інформації щодо неї, позивачки - за елементарним пошуком у «гугл-сервісі» на запит « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_6 - та встановлено, що за цим запитом дійсно відкривається безліч інформації, аналогічній, що надана позивачкою у скрін-шотах - відеозображень, а саме: на соціальній сторінці сервісу «YouTube» - особистий канал з назвою « ОСОБА_2 » з напівоголеною жінкою у шкіряному вбранні на аватарці та з обличчям, що схожа на відповідачку (скріншоти долучаються), - зазначена наступна інформація: Канал створено 4 лип. 2018?р., ОСОБА_2 , Підписалося 2,85 тис. користувачів 405 відео… « ІНФОРМАЦІЯ_7 »… Мой аккаунт Тik-Tok : ІНФОРМАЦІЯ_14 , ІНФОРМАЦІЯ_15 Instagram: ІНФОРМАЦІЯ_16 Telegram : ІНФОРМАЦІЯ_17, Відомості про канал: ІНФОРМАЦІЯ_18 , тощо;
Соціальна мережа Тік-Ток також містить сторінку з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_11 » і великою кількістю відеозаписів з назвами та коментарями щодо поліції Болграда, поліцейського ОСОБА_3 , його дружини ОСОБА_1 , з фіксуванням обличчя кожного з них, а також відеозаписи щодо Болградської міської ради з принизливим коментарем, та стосовно поліці м.Болграду з принизлививими коментарями і підписами «корупція», в сенсі, що «поліція Болграду - корупціонери», а також відеозапис судового засідання суду, що розповсюджене без дозволу учасників судового засідання з підписом - текстом, що посягає на честь, гідність і ділову репутацію судової влади в Україні з назвою «судебная корупция», та судді, яка розглядає справу №497/3013/23 за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про виділення частки домоволодіння в окрему одиницю нерухомого майна.
Всі ці публікації в соцмережах Інтернету - насправді містять ознаки переслідування позивачки ОСОБА_1 відповідачкою ОСОБА_2 - з хуліганськиї причин.
Сторінка також містить також посилання на Тik-Tok: ІНФОРМАЦІЯ_14 , ІНФОРМАЦІЯ_15 Instagram: ІНФОРМАЦІЯ_16 Telegram: ІНФОРМАЦІЯ_17, та платформу « ІНФОРМАЦІЯ_12 » - яке в Україні не відкривається (ІНФОРМАЦІЯ_21).
Оскільки інформація, яка була поширена відповідачкою ОСОБА_2 у виді викладення в мережі «Internet» на її сторінках, YouTube, YouTube Shorts , «Instagram», « Tik- tok », «Telegram», «Facebook» відеофайлів з позивачкою ОСОБА_1 і яка має негативний неправдивий характер, - вона стає відомою третім особам про неправдиві відомості стосовно позивачки, чим порушує її майнові права. Поширена відповідачкою ОСОБА_2 інформація є переконливими твердженнями, а не оціночними судженнями, - тому обов`язок доказування достовірності інформації покладається на неї, як на відповідача, однак нею не надано суду доказів, що підтверджують викладену нею в соцмережах інформацію в частині написів і відеозйомок, що явно є умисними та спрямовані на розповсюдження неправдивої принизливої і завідомо негативної недостовірної або викривленої інформації стосовно позивачки ОСОБА_1 , її друзів, знайомих, учасників судового засідання у справі №497/3013/23 за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про виділення частки майна в окрему одиницю нерухомого майна.
Крім того, в запалі конфлікту з позивачкою ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 паплюжить інститут судової влади в особі Болградського районного суду, української поліції в особі Болградського РВП ГУНП в Одеській області, та інших органів влади, у тому числі - Болградської міської ради та, навіть, Президента - що вбачається з іі відеороліків, викладених в зазначених соцмережах на створених нею сторінках.
Таким чином, судом встановлено, що позивачка вважає інформацію відносно неї, розповсюджену необмеженому колу осіб відповідачкою у публікаціях в мережі Інтернет: негативною, недостовірною, наклепницькою, висловлену у фактичних твердженнях, яка не має жодного підтвердження доказами, - що є наслідком порушенням немайнових прав позивача: честі, гідності та ділової репутації, за наслідком чого підлягає обов`язковому спростуванню, та підтвердила це належними і достатніми вищевказаними доказами.
Так, судом перевірено шляхом огляду у нарадчій кімнаті і здійснення скріншотів веб-сторінок, які зазначені позивачкою та забезпечують доступ до спірної інформації оприлюдненої у цих публікаціях, під час чого встановлено, що доступ до них є вільним в мережі Інтернет та не обмеженим. Доступ до спірних Публікацій можливо здійснити за вказаними веб-посиланнями Публікацій. Для огляду висвітлених у соцмережах і Сторінках відповідачки Публікацій є можливість доступу без авторизації для користувачів, є доступу за вищевказаними веб-посиланнями або шляхом авторизації у мессенджері « Telegram » та соціальній мережі «Facebook» та подальшим входом за критерієм назви відповідної Сторінки чи Каналу без жодних обмежень.
Як зазначено вище, судом з наданих пояснень і доказів встановлено, що Позивачка ОСОБА_1 , отримавши в дар від родича житло за вищевказаною адресою - ще до офіційного оформлення договору дарування - почала здійснювати в ньому ремонт, потім зареєструвалася як ФОП і сплачує податки, продовжуючи оформлювати приміщення - як зазначено вище - звернулася до суду з позовом про виділення в окремий об`єкт нерухомого майна зі спільної часткової власності, оскільки фактично у будинку є кілька відокремлених приміщень, які за колишніми законами вважалися квартирами, а за теперішніми - частинами будинку, і тому, для оформлення такого житла належним чином і реєстрації разом з земельною ділянкою, на якій воно розташоване - необхідно пройти відповідну процедуру, якої позивачка не уникає та продовжує здійснювати.
А тому твердження відповідачки на її соціальних сторінках у суоціальних загальнодоступних інтернет-мережах про недобросовісність позивачки ОСОБА_1 - є неправдивою та недостовірною інформацію, а підписи і коментарі в цих відеороликах про корупційність та протиправність діянь позивачки ОСОБА_1 та її чоловіка, який є, до того ж, працівником поліції - є інформацією, яка паплюжить їх честь, гідність, і ділову репутацію.
Натомість, з відеороликів на сторінках у соцмережах відповідачки ОСОБА_2 вбачається її протиправні дії, що можна цілком кваліфікувати як хуліганські - добре вбачається, як вона вламується без дозволу до приміщення позивачки ОСОБА_1 - що є її приватною власністю, без дозволу власниці та її друзів, які там перебувають - веде відеозйомку, а потім з негативними коментарями і трактуваннями розповсюджує в соцмережах Інтернет.
Так, відповідачка ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях у відзиві на позов стверджує, що позивачка ОСОБА_1 створює шум у своїй квартирі, надаючи послуги «з краси» - парикмахерські, манікюра, тощо, але доказів того, чим саме їй, відповідачці та її матері ці «послуги» спричиняють незручності - не містять ані пояснення, ані додані до них копії документів; крім того, сам факт здійснення дій щодо створення зачісок та манікюру в приватній квартирі будь-ким з дозволу власника або самим власником - ще не є послугами.
Натомість, позивачка ОСОБА_1 до позову додала пояснення, підкріплені відповідною фототаблицею - про те, що нею, позивачкою, здійснені роботи зі звукоізоляції стіни, яка межує між квартирою її, позивачки, і відповідачки та її матері - що характеризує позивачку як людину, яка намагається уникати спричинення незручностей оточуючим, а її род діяльності - свідчить по прагнення до краси, покращення оточуючого середовища та люде. З відеороліків відповідачки ОСОБА_2 вбачається, що на них зафіксована позивачка ОСОБА_1 , яка сама у власному приміщенні спілкується з особами. які до неї прийшли, вони там роблять зачіски, але сам процес з надання парикмахерських послуг не доведено належними і достатніми доказами. Крім того, позивачка ОСОБА_1 особисто з`являється до суду, до міської ради для вирішення усіх питань, які необхідні для оформлення її діяльності - що свідчить про працелюбство і законослухняність позивачки. Натомість відповідачка ОСОБА_2 характеризується негативно - не зайнята суспільно-корисною працею, оскільки цілими днями слідкує за позивачкою, робить «репортажі» з її участю, розміщує це у соціальні мережі на свої чисельні сторінки…
Твердження відповідачки ОСОБА_2 в її письмових поясненнях про те, що подруга позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_14 - що була вислухана судом у судовому засіданні в якості свідка - здійснювала відносно неї, відповідачки, неправомірні дії - не підтверджені нічим іншим, ніж заявою відповідачки до поліції та внесенням відомостей, викладених НЕЮ в ЇЇ ж заяві до реєстру досудових розслідувань, оскільки будь-якого ухваленого правоохоронним органом або судом рішення за цією заявою матеріали справи не містять. Натомість, з відеороликів ОСОБА_2 , викладених нею в соцмережах «Інтернету» вбачається, як позивачка ОСОБА_1 і її гості або випадкові особи, що проходять повз квартиру ОСОБА_1 - захищаючись від неправомірних дій відповідачки ОСОБА_2 - яка без дозволю вламується до приміщення позивачки ОСОБА_1 , знімаючи всіх, хто там знаходиться, та чіпляючись до всіх без їх дозволу - оскільки чітко видно, як люди ховаються, відвертаються та прикривають обличчя, щоби їх без їх дозволу не фільмували, та у спробах припинити протиправний напад на приміщення ОСОБА_1 і припинити неправомірну відеофіксацію - закривають перед нею, відповідачкою ОСОБА_2 , двері приміщення квартири, що належить ОСОБА_1 - щоби ОСОБА_2 туди не увійшла, навіть водою з пляшки намагаються бризкати - з тією ж метою - з метою захисту від її неправомірних дій. Тобто, до квартири ОСОБА_2 і її матері жоден з гостей позивачки ОСОБА_1 , як і сама ОСОБА_1 і її чоловік не підходили і не чіпали ОСОБА_2 і її матір - принаймні матеріали справи та відеороліки, викладені у соцмережах ОСОБА_2 - таких доказів не містять.
Отже, поширена відповідачкою інформація відносно позивачки про вчинення і причетність позивачки до вчинення протиправних дій, скоєння злочинів (корупції, нелегальщини, «кришування поліцією») - є недостовірною, та безпідставною, необґрунтованою, наклепницькою, образливою.
Особа, яка висловлює не факти, а свої погляди, критичні висловлювання, припущення не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). Зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.
Позивачка ОСОБА_1 не є публічною особою, а тому має право на підвищений захист свого приватного життя.
Системний аналіз зазначених норм права з урахуванням релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи, може бути визнана лише саме така інформація, висловлена чи написана відповідачем у цій категорії справ. Тобто предметом спору у цій категорії справ є спірна інформація, що передається дослівним цитуванням (без редагування, корегування, власного розуміння позивача). Тобто якраз конкретно висловлена особою інформація (сказана, написана, надрукована в ЗМІ) має бути предметом дослідження та правового аналізу у справах про захист честі, гідності і ділової репутації.
В даному випадку, саме висловлені відповідачкою ОСОБА_2 висловлювання у соцмережах (усно та за допомогою викладених текстів), тобто, її дослівні твердження (письмові і усні) досліджувалися судом на предмет оціночності суджень - в результаті чого суд дійшов висновку про те, що в її діях є ознаки правопорушення, передбаченого тс.296 КК України - хуліганство, тобто - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, або ст.173 КУпАП - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян - що вбачається з її безкінечних чіплянь до позивачки ОСОБА_1 а також негативні, принизливі висловлювання та тексти щодо своєї сусідки ОСОБА_1 , поліції та суду, які ОСОБА_2 згадує не інакше, як у зв`язку з висловами: «корупція», «беспредел сотрудника поліціи ОСОБА_1, АДРЕСА_2 », а також незаконного, без отримання дозволу розповсюдження неправдивої і персональної інформації і родинного зв`язку щодо позивачки ОСОБА_1 - адреси розташування її нерухомого майна - квартири, відомості про її чоловіка, неправдивої інформації стосовно порушення позивачкою ОСОБА_1 податкового законодавства, тощо.
Своїм висновком від 18 грудня 2024 член вищої ради правосуддя ОСОБА_31 щодо втручання в діяльність судді за повідомленням судді ОСОБА_32 стосовно публікацій у соцмережі «Фейсбук» невідомою особою негативних висловлювань щодо судді та суду взагалі, - зазначила, що перевіркою не встановлено обставин, які б свідчили про існуванні реальних ризиків для судді під час здійснення правосуддя, а тому - не можуть розцінюватися як здійснення впливу чи тиску на суддю з метою перешкодити виконання нею професійних обов`язків, спонукання до ухвалення певного судового рішення, а також не дають підстав для необхідності вживання заходів щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя, за цим повідомленням судді, - тим не менш, зазначає з посиланням на висновки Консультативної ради європейських суддів (КРЄС) - про існування обов`язку в суддів враховувати ризики розповсюдження особистого контенту та його негативного впливу на репутацію судді чи всієї судової влади, щодо обміну повідомленнями через сайти соцмереж або служби обміну повідомленнями щодо справ, які розглядаються суддями чи можуть бути передані їм для вирішення, а також - на необхідність зберігання суддями авторитету, доброчесності, пристойності і гідності суддівської посади, з огляду на ст.21 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХХ черговим з`їздом суддів України 18.09.2024р., згадавши цілком допустиму можливість участі судді у соціальних мережах, інтернет-форумах та застосування ними інших форм спілкування в мережі «Інтернет», але звертає увагу на те, що судді мають право користуватися соціальними мережами, але мають бути стриманими, поміркованими та обережними; суддя може розміщувати і коментувати лише ту інформацію, використання якої не завдає шкоди авторитету судді та судової влади.
Те саме можна стверджувати і щодо розміщення будь-якими іншими особами інформації в мережах «Інтернет» стосовно висловлювань щодо суддів і судової влади, органів поліції, Президента та органів виконавчої влади, оскільки, стаття 129 Конституції України прямо передбачає, що за неповагу до суду і судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності. Зазначена норма в повному обсязі кореспондується з вимогами ст.50 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до змісту якої, прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками судового процесу або присутні у судовому засіданні, тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно диспозиції ст. 185-3 КУпАП, неповага до суду охоплює такі дії: злісне ухилення від явки до суду позивачем, відповідачем, свідком, потерпілим; непокора розпорядженню головуючого; порушення порядку під час судового засідання; вчинення дій, що свідчать про явну зневагу до суду або нехтування правилами встановленими в суді; злісне ухилення від суду експерта і перекладача; тощо.
Оскільки вищезазначені Канали і Сторінки у соцмережах ОСОБА_2 є доступними невизначеному колу осіб, суд вважає, що така інформація розповсюджена відповідачкою ОСОБА_2 невизначеному колу осіб, при чому умисно, з метою висловлення неповаги до суду і поліції, іншим органам влади в Україні та закликом своїх дописників послідувати її прикладу - засудження «всіх» працівників правоохоронних органів, суду - взагалі, та конкретно - в особі чоловіка ОСОБА_1 - що є діючим поліцейським - Болградського РВП ГУНП в Одеській області та Болградський районний суд Одеської області - здійснюючи відеозйомку працівників суду та учасників процесу без іх дозволу та викладаючи з негативними підписами на своїх вищезазначених сторінках в соцмережах Інтернету.
Поширена відповідачкою ОСОБА_2 інформація у вищевказаних публікаціях вищевказаних соціальних мережах Інтернет, за своїм характером та змістом, - ґрунтується на її ж твердженнях про причетність позивачки ОСОБА_1 до вчинення протиправних дій.
Проте суд встановив, що позивачка та її чоловік, а також інші особи, які зафіксовані у «відеорепортажах» відповідачки - жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувалися, оскільки відсутні відомості про здійснення відносно них досудового або судового розслідування, а сама по собі заява відповідачки до поліції на дії будь-кого з оточуючих її осіб, у т.ч. і щодо позивачки, її чоловіка та сусідів і знайомих - не є доказом вчинення цими особами будь-яких правопорушень.
Викладена у текстах вказаних публікацій автором ОСОБА_2 є інформацією про дані, події та явища - виражена у формі констатації фактів і обставин, які можливо перевірити та встановити, а отже це не є оціночні судження автора тексту, та, з огляду на твердження позивачки ОСОБА_1 і свідків в суді щодо неправомірної поведінки ОСОБА_2 - в діях відповідачки вбачається порушення нею прав позивачки та інших осіб з хуліганських спонукань, оскільки в її діях вбачається явна неповага до суспільства в особі, зокрема, сусдідки ОСОБА_1 і її чоловіка, а також вчинення дій у формі розповсюдження негативних висловлювань щодо органів судової влади та правоохороних оргнанів - що свідчить про явну зневагу ОСОБА_2 до громадян, суспільства, суду, поліції, та інших органів влади, та органу місцевого самоврядування як інститутів громадського суспільства - що може бути кваліфіковано за ст.296 КК України або ст.173 КУпАП.
Так, об`єктом кримінального правопорушення є суспільні відносини, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів у сфері здійснення правосуддя, а також право особи на професійну правничу допомогу. Об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується діями, які полягають у завідомо неправдивому повідомленні суду про повноваження представляти іншу особу, а також бездіяльністю, які пов`язана з не вчиненням дій які особа могла і повинна була вчинити, а саме умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, встановлених договором про надання правничої допомоги. Суб`єкт кримінального правопорушення спеціальний, тобто фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до КК України може наставати кримінальна відповідальність, та яка може та здійснює представництво іншої особи в суді.
Тому, оскільки інформація, виявлена в ході даного судового розгляду, і яка поширена відповідачкою - була викладена нею в її публікаціях у формі категоричних недостовірних тверджень в обвинувальній манері та з розповсюдженням персональних даних позивачки ОСОБА_1 , - виявлені в ході судового розгляду обставини підлягають перевірці на предмет наявності в діях відповідачки ОСОБА_2 кримінального правопорушення у формі проявів агресії та протиправних дій щодо позивачки ОСОБА_1 і її чоловіка, та грубого порушення громадського порядку (суспільного спокою, суспільної моральності), що здійснювалися нею, можливо, з хуліганських спонукань і виражає явну неповагу до суспільства.
А тому дана ухвала підлягає направленню до Болградської окружної прокуратури Одеської області та до Болградського РВП ГУНП в Одеській області з метою повідомлення про обставини, які встановлено судом в ході розгляду цивільної справи №497/1065/24 - для застосування заходів реагування, щодо фактів викладених в цій ухвалі, а саме: здійснення відповідної перевірки з метою забезпечення завдань кримінального Закону, що зазначений у ст.1 КК України - правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Керуючись ст.262 ЦПК України, суд
Повідомити керівника Болградської окружної прокуратури Одеської області та керівника Болградського РВП ГУНП в Одеській області про факти, виявлені в ході розгляду цивільної справи №497/1065/24 (провадження №2/497/488/24) - що викладені в мотивувальній частині цієї Окремої ухвали, та довести до відому про наявність необхідної їх перевірки на предмет наявності в діях відповідачки ОСОБА_2 протиправних дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України, - для чого направити копію цієї окремої ухвали до Болградської окружної прокуратури Одеської області та Болградського РВП ГУНП в Одеській області.
Зобов`язати керівника Болградської окружної прокуратури Одеської області у 30-тиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали повідомити Болградський районний суд Одеської області, який постановив цю ухвалу, - про вжиті заходи щодо встановлення або спростування наявності в діях гр. ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також відносно органів влади і громадського суспільства, - складу правопорушення, передбаченого ст.296 КК України.
Зобов`язати керівника Болградського РВП ГУНП в Одеській області у 30-тиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали повідомити Болградський районний суд Одеської області, який постановив цю ухвалу, - про вжиті заходи щодо встановлення або спростування наявності в діях гр. ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також відносно органів влади і громадського суспільства, - складу правопорушення, передбаченого ст.296 КК України.
Копію окремої ухвали направити керівнику Болградської окружної прокуратури Одеської області та керівнику Болградського РВП ГУНП в Одеській області - для виконання, а учасникам справи - для відому.
Ухвала набирає законної сили негайно після складення її повного тексту - з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена особою, якої вона стосується - окремо від рішення суду до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня отримання її копії. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана буде ним протягом 15-ти днів з дня отримання копії відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 20.01.2025 року.

Суддя А.В. Кравцова