Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Тесленко Т. В.

за участі секретаря

судового засідання Климченко А. О.,

представника позивача адвоката Шипіло Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шипіло Дмитро Олександрович, до ФОП ОСОБА_2 , третя особа - ФОП ОСОБА_3 , про захист прав споживачів, відшкодування збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ФОП ОСОБА_2 , третя особа - ФОП ОСОБА_3 , про захист прав споживачів, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивач прохав суд стягнути з відповідача на його користь збитки - 37 800,00 грн як суму сплачену ним за оренду апартаментів, 10 000,00 грн моральної шкоди та понесені ним судові витрати.

14 листопада 2024 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження й призначено її розгляд за участю сторін на 10.12.2024.

09.12.2024 від відповідача ФОП ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому він прохав закрити провадження в справі через відсутність предмету спору.

В подальшому розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача на 29.01.2025.

Від третьої особи ФОП ОСОБА_3 надійшла заява до суду від 23.12.2024, в якій вона прохала суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

29.01.2025 представник позивача адвокат Шипіло Д. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити та взяти до уваги подану стороною позивача відповідь на відзив від 17.12.2024.

Інші учасники процесу до суду не з`явилися.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 належним чином не повідомлений про час і місце слухання справи, оскільки поштове повідомлення про вручення йому судової повістки повернулося до суду з відміткою поштарки «За закінченням строку зберігання».

Ухвалою суду від 29.01.2025 відкладено розгляд справи на 19 лютого 2025 року та викликано в судове засідання відповідача ФОП ОСОБА_2 до суду через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України.

В подальшому розгляд справи відкладався за клопотанням відповідача.

07.03.2025 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він прохав відмовити у задоволенні позовних вимог через їх необгрунтованість.

04.03.2025 в судовому засіданні представник позивача - адвокат Шипіло Д. О. підтримав заявлені вимоги та прохав їх задовольнити.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 в заяві до суду прохав розгляд справи проводити за його відсутністю та відмовити у задоволенні позовних вимог через їх необгрунтованість.

Заслухавши представника позивача адвоката Шипіло Д. О., розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд оцінив докази в справі та дійшов такого висновку.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В матеріалах справи зазначається, що в липні 2024 року ОСОБА_1 з метою літнього відпочинку своєї сім`ї в м. Одеса, забронював через сайт www.booking.com помешкання в Arcadia Promenade Grand Apartments, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на період з 23.07.2024 до 27.07.2024 (чотири ночі).

Позивачем була залишена заявка на бронювання щодо проживання в апартаментах люкс з трьома спальними кімнатами, кухнею, власною ванною кімнатою з гідромасажною ванною, кондиціонером, телевізором з плоским екраном, посудомийною машиною, та зазначено свої контактні дані, за якими надійшло повідомлення про оплату в сумі 37 800,00 грн та страхової застави в розмірі 2000,00, які повертаються після звільнення номера.

Суд встановив, що ФОП ОСОБА_3 , яка є третьою особою у справі та дружиною позивача, відповідно до платіжної інструкції № 96 від 23.07.2024 сплатила за оренду житла кошти на рахунок ФОП ОСОБА_2 в сумі 39 800,00 грн ( а.с.15,19).

По приїзду до апартаментів, а саме 23.07.2024 позивача з дружиною зустріла адміністратор ОСОБА_4 та провела до помешкання, надаючи ключі.

Після заселення, за поясненнями позивача, він помітив, що помешкання не відповідає тим фото, які розміщені на сайті і за яке було здіснено оплату, а саме: було брудно, плями на підлозі, кондиціонер не працював в режимі охолодження та протікав, не працював телевізор, у ванній кімнаті був відчутний специфічний сморід, гідромасажна ванна буда забруднена вапняковим нальотом. Вказані в позові пояснення позивач підтвердив наданим до позову CD-диском.

На звернення позивача про виявлені ним недоліки, йому було повернуто 2000,00 грн страхової застави, а з питаннями повернення коштів за оренду, адміністратором рекомендовано звернутися за наданим ним телефоном, оскільки іншого помешкання для заміни неможливо наразі надати.

З метою повернення коштів 19.08.2024 адвокатом Шипіло Д. О. в інтереса позивача було направлено на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків в розмірі 37 800,00 грн, оскільки послуги з тимчасового проживання в апартаментах не були надані належним чином. Однак, лист повернувся не врученим 05.09.2024 з відміткою "За закінченням встановленого терміну зберігання".

Станом на час подання позову до суду відповідачем не сплачено суму відшкодування 37 800,00 грн.

ФОП ОСОБА_2 заперечуючи проти позову, зазначає, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем.

Оплата за апартаменти була сплачена ФОП ОСОБА_3 , тобто третьою особою у справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, а ОСОБА_1 посилається на Сімейне законодавство, зазначаючи таке.

ОСОБА_1 виступає замовником бронювання з тимчасового розміщення/проживання в апартаментах Arcadia Promenade Grand Apartments, а платником є його дружина - ОСОБА_3 , яка сплатила кошти зі свого поточного рахунку, відкритого для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 60 цього Кодексу визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За положеннями ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У цьому випадку потрібно врахувати всі фактичні обставини справи в сукупності та фактичні відносини, які склалися між сторонами, а саме, що позивачем ОСОБА_1 було здійснено бронювання проживання в апартаментах, а його дружиною ОСОБА_3 сплачено зі свого підприємницького поточного рахунку власні кошти за проживання в цих апартаментах, що не суперечить чинному законодавству України (ч.1.ст.44 Господарського кодексу України).

Відповідач вказує, що до складу спільного сумісного майна подружжя відносяться доходи, одержані одним з подружжя.

Шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки (двох фізичних осіб), а не чоловіка і ФОП. Для того, щоб гроші вважалися доходом фізичної особи, вони мають бути перераховані з рахунку ФОП ОСОБА_3 на особистий рахунок цієї ж фізичної особи ОСОБА_3 . Проте, кошти, сплачені з розрахункового рахунку ФОП ОСОБА_3 не є доходом, а є обіговими коштами суб`єкта підприємницької діяльності.

Це має істотне значення, оскільки фізична особа і ФОП мають різні обсяги прав і різний режим оподаткування доходів.

Водночас, з боку податкової служби, отримання коштів від однієї особи й передача їх іншій особі (на підставі претензії) буде розцінене як схема ухилення від сплати податків.

Статтями 55, 56 ЦПК України регламентується вичерпний перелік випадків, в яких можливе процесуальне правонаступництво й участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Зазначені статті не містять жодних посилань на Сімейний кодекс й подружні відносини. Зважаючи на те, що ФОП ОСОБА_3 наразі має повний обсяг цивільної процесуальної дієздатності, всі вимоги щодо розірвання договору оренди й стягнення коштів має заявляти самостійно.

Відповідач наполягає на тому, що ОСОБА_1 і компанія Booking.com B.V. мали некомерційні відносини (не споживчі), оскільки інформування щодо наявності вільних місць для оренди і бронювання здійснюються безоплатно. Інформація на сайті Booking.com не є офертою.

Бронювання не є укладанням договору оренди, а надає лише пріоритетну можливість такого укладання в майбутньому (у випадку, якщо об`єкт оренди влаштує орендаря й він висловить бажання скористатись своїм пріоритетним правом). Сайт Booking.com не належить ФОП ОСОБА_2 , не адмініструється ним. Інформація на сайті лише повідомляє, що десь у країнах світу є вільні місця для оренди за певну ціну.

ФОП ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_2 мали відносини, які розпочалися пізніше, а саме після прибуття до апартаментів, їх огляду й прийняття рішення, що стан майна відповідає її вимогам.

ФОП ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_2 уклали договір оренди між двома суб`єктами господарювання. ФОП ОСОБА_3 оплатила договір, чим унеможливила здачу цього майна іншим орендарям.

Водночас, ці правовідносини ніколи не перехрещувалися - ОСОБА_1 не мав жодних правовідносин з ФОП ОСОБА_2 , не укладав договорів оренди і не є споживачем стосовно нього. В апартаментах він перебував на правах тимчасового мешканця (стаття 818 ЦК України), що не створює для нього жодних прав взагалі, оскільки всі відносини ФОП ОСОБА_2 мав лише з ФОП ОСОБА_3 .

Укладання договору оренди з однією особою унеможливлює його укладання з іншими особами. Орендар може перебувати в орендованому приміщенні чи лишити його порожнім на його розсуд це жодним чином не впливає на чинність договору оренди.

Водночас, зазначаючи у змісті позову про оренду іншого житла внаслідок того, що апартаменти Arcadia Promenade Grand Apartments завдали позивачу моральну травму, стороною не надано жодних доказів іншого бронювання або оплати іншої оренди. Таким чином, взагалі неможливо достовірно встановити, скільки часу ОСОБА_1 перебував в апартаментах.

Відповідач наголошував, що між сторонами існували не зобов`язальні відносини і не відносини щодо надання послуг, а існували відносини з оренди житла, які повністю врегульовані Главою 59 Цивільного кодексу України (Найм (оренда) житла).

Відповідно до частини 1 статті 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно з п. 3 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», виконавцем є суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Оскільки оренда житла не є виконанням роботи і не є послугою (в розумінні ЦК), ЗУ «Про захист прав споживачів» не застосовується для регулювання цих відносин.

Відповідно до абз. 13 ст. 1 ЗУ «Про туризм», готельна послуга - дії (операції) суб`єкта господарювання з тимчасового розміщення споживача шляхом надання номера (місця) в готелі, а також додаткові послуги, що надаються споживачу відповідно до категорії готелю.

Згідно з абз. 12 ст. 1 ЗУ «Про туризм», готель - засіб тимчасового розміщення, що складається з шести і більше номерів та в якому суб`єктом господарювання надаються готельні послуги.

Послуги з тимчасового розміщення надаються готелями (цілісними майновими комплексами, що складаються не менш ніж з 6 номерів). Саме на них розповсюджується дія ЗУ «Про захист прав споживачів».

ФОП ОСОБА_2 не надає готельні послуги, не володіє готелем, діє відповідно до свого зареєстрованого КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 820 ЦК України, одностороння зміна розміру плати за найм житла не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Розірвання договору найму житла є обов`язковою передумовою для стягнення коштів, проте така вимога у позові не заявлена.

Окрім того, згідно з ч.1 ст. 825 ЦК України, наймач житла має право за згодою інших осіб, які постійно проживають разом з ним, у будь-який час відмовитися від договору найму, письмово попередивши про це наймодавця за три місяці.

Потрібно зазначити, що всі посилання позивача на те, що в апартаментах не було прибрано, у ванній стояв сморід, тощо, є неприйнятними в контексті ч. 1 статті 818 ЦК України, яка вказує, що поточний ремонт житла, переданого у найм, зобов`язаний здійснювати наймач, якщо інше не встановлено договором.

В судовому засіданні було переглянуто відео доказ (а.с. 13), наданий суду позивачем з недоліками, що виявлені ним в апартаментах та виявлено таке.

Факт того, що телевізор не працював спростовується наданим відео, на якому видно працюючий телевізор. Щодо того, що кондиціонер не працював у режимі охолодження спростовується відеозаписом, де кондиціонер працює. Температуру повітря за допомогою відеозапису встановити неможливо. На відео також неможливо встановити, що в апартаментах брудно, бо візуальний огляд приміщення вказує на охайний його вигляд, плям на підлозі не спостерігається. Доводи позивача про сморід у ванній кімнаті базуються лише на підставі слів автора, який відображений на відео.

Відповідач стверджував, що перед вселенням, позивачеві та ФОП ОСОБА_3 була надана можливість оглянути апартаменти, після чого було укладено договір оренди без зауважень, що не спростовано у справі ОСОБА_1 , як і те, що позивач із своєю сім`єю не проживали в період із 23.07.2024 по ІНФОРМАЦІЯ_1 у помешканні в Arcadia Promenade Grand Apartments, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, взявши до уваги надані сторонами пояснення, заперечення, відзиви, вважає, що підстави позову є недоведеними, а докази, подані позивачем не є належними, допустимими, достовірними та достатніми, які б підтверджували порушення його прав, як споживача, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шипіло Дмитро Олександрович, до ФОП ОСОБА_2 , третя особа - ФОП ОСОБА_3 , про захист прав споживачів, відшкодування збитків та моральної шкоди, потрібно відмовити через їх необгрунтованість.

В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат.

Судові витрати зі сплати судового збору при поданні позову про захист прав споживачів у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп) віднести за рахунок держави, оскільки в задоволенні позову відмовлено, а позивача звільнено від сплати судового збору за ЗУ "Про захист прав споживачів".

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шипіло Дмитро Олександрович, до ФОП ОСОБА_2 , третя особа - ФОП ОСОБА_3 , про захист прав споживачів, відшкодування збитків та моральної шкоди, - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору при поданні позову про захист прав споживачів у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп) віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

18.03.2025 складено повне судове рішення.

Суддя