КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4536/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Нежури В.А., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Окунєвим Ігорем Сергійовичем, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року, постановлену під головуванням судді Гаврилової О.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів та свідоцтв про право на спадщину, скасування записів про державну реєстрацію, витребування безпідставно набутого майна та стягнення коштів в рахунок відшкодування вартості майна за недійсними правочинами, -

встановив:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання недійсними договорів та свідоцтв про право на спадщину, скасування записів про державну реєстрацію, витребування безпідставно набутого майна та стягнення коштів в рахунок відшкодування вартості майна за недійсними правочинами.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Окунєвим І.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ані позивач, ані її представник не були належним чином повідомлені про судове засідання на 17 травня 2024 року, оскільки матеріали справи не містять розписок про отримання судових повісток. Крім цього, матеріали справи не містять доказів надсилання повістки в електронній формі через "Електронний кабінет".

Зазначає, що у підготовчому судовому засіданні, призначеному на 17 травня 2024 року на 9 год. 30 хв., оголошено перерву до 24 липня 2024 року до 14 год. 00 хв. у зв`язку із витребуванням справи Верховним Судом для касаційного перегляду ухвали Київського апеляційного суду від 18 березня 2024 року.

Вказує, що судова повістка на 24 липня 2024 року у встановленому порядку позивачці та її представнику вручені не були, про що свідчить відсутність в матеріалах справи розписок про їх вручення. Також докази надсилання судової повістки на 24 липня 2024 року в електронній формі через «Електронний кабінет» в матеріалах справи також відсутні.

Стверджує, що позивачка та її представник не були належним чином завчасно повідомлені про день та час підготовчого судового засідання, призначеного на 24 липня 2024 року.

Звертає увагу, що 10 вересня 2024 року після повернення справи із Верховного Суду справа призначена на 06 листопада 2024 року о 12 год.00 хв.

Стверджує, що судова повістка на 06 листопада 2024 року на 12 год. 00 хв. у встановленому порядку позивачу та її представнику вручені не були, про що свідчить відсутність в матеріалах справи розписок про їх вручення позивачу та її представнику. Докази надсилання судової повістки на 06 листопада 2024 року на 12 год. 00 хв. в електронній формі через «Електронний кабінет» в матеріалах справи також відсутні.

Стверджує, що неявку позивача та представника позивача Окунева І.С. у підготовче судове засідання, призначене на 06 листопада 2024 року на 12 год. 00 хв. не можна уважати повторною, оскільки цьому засіданню передувало інше засідання, призначене на 24 липня 2024 року о 14 год. 00 хв., що не відбулось у зв`язку із перебуванням матеріалів справи Верховним Судом.

Звертає увагу, що позивачка та її представник - адвокат Окунєв І.С., а також інші представники позивачки, що раніше приймали участь у справі, не подавали письмових заяв про направленням судових повісток шляхом SMS-повідомлення. Також процесуальні документи не містять відомостей про номер мобільного телефону позивачки. Враховуючи те, що матеріали справи не містять заяв позивачки або його її представника про направленням їм судових повісток шляхом SMS-повідомлення, такі повідомлення не є належними.

Посилається на створення перешкод судом першої інстанції доступу до правосуддя позивачки.

Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

06 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Балаєвої Л.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на апеляційну скаргу.

Вказує на правомірність дій суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви без розгляду, оскільки протягом трьох років суд не приступив до розгляду справи по суті з вини позивачки, яка штучно затягує розгляд справи.

Зазначає, що провадження у справі відкрито 07 червня 2021 року, а ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року задоволено заяву позивачки про вжиття заходів забезпечення позову. Накладено арешт на 373/1000 часток земельної ділянки та садового будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Вказує, що подальше затягування розгляду справи є порушенням майнових прав відповідача, що спричиняє йому збитки у вигляді несплаченого податку на нерухомість, непогашених боргів по кредитній картці, непогашених боргів за комунальні послуги та нарахування пені за несплачені послуги.

Посилається на порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказує, що попереднійрозмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції становить 10 000,00 гривень.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Окунєв І.С. доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник Балаєва Л.А. у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржниці, відповідача та його представника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишивши позов без розгляду, суд першої інстанції вказав, що позивачка ОСОБА_1 та її представники в підготовчі засідання, призначені на 06 лютого 2023 року, 09 серпня 2023 року, 11 жовтня 2023 року, 17 травня 2024 року, 06 листопада 2024 року не з`явились.

Суд зазначив, що позивачка жодного разу не з`явилась в підготовче засідання, її представники вп`яте, при цьому двічі поспіль не з`явились в підготовче засідання, доказів, які мали підтвердити поважні причини їх неявки, суду надано не було, позивачка не скористалась процесуальним правом подати заяву про розгляд справи у її відсутність.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13).

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення (аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21).

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови ВС від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, від 12 травня 2022 року у справі №645/5856/13-ц).

З матеріалів справи установлено, що судова повістка адресована ОСОБА_1 про судове засідання у справі, призначене на 17 травня 2024 року, повернулась на адресу суду із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (том 3 а.с. 101).

Згідно даних протоколу судового засідання убачається, що в судовому засіданні 17 травня 2024 року оголошено перерву до 24 липня 2024 року (том 3 а.с. 104-105).

З матеріалів справи убачається, що судове засідання у справі, призначене на 24 липня 2024 року, не відбулось у зв`язку із перебуванням матеріалів справи Верховним Судом.

Згідно даних супровідного листа №4782/0/223-24 від 23 серпня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли на адресу Дніпровського районного суду міста Києва 28 серпня 2024 року (том 3 а.с. 174).

Згідно даних судової повістки про виклик до суду убачається, що ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 направлено судову повістку про виклик у судове засідання 06 листопада 2024 року (том 3 а.с. 184).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частин 1-2 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Аналіз пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що залишення позовної заяви без розгляду можливе за наявності належного повідомлення позивачки чи її представника про судові засідання, а також повторність такої неявки.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення позивачки та її представника про судове засідання у справі, призначене на 06 листопада 2024 року.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що судове засідання у справі, призначене на 24 липня 2024 року не відбулось у зв`язку із витребуванням справи судом касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене, неявку позивачки та її представника у судове засідання, призначене на 06 листопада 2024 року, не можна уважати повторною.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про відсутність відомостей щодо належного повідомлення позивачки та її представника про судове засідання, призначене на 06 листопада 2024 року, а також відсутність ознак повторності такої неявки.

Отже, ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року постановлена з порушенням норм процесуального права, отже підлягає скасуванню, а справа направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Окунєвим Ігорем Сергійовичем, задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 13 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова