КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/5270/23 Головуючий у 1 інстанції Буша Н.Д.
Провадження №22-p/824/1829/2025 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

26 лютого 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Павленка Віктора Миколайовича та представника акціонерного товариства «Київський завод «Радар» - адвоката Риженко Любові Іванівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Київський завод «Радар» про стягнення вихідної допомоги, заборгованості по компенсаційних виплатах, середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 в особі представника -адвоката Павленка В.М. звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Київський завод «Радар», в якому просив:

- змінити формулювання підстави звільнення ОСОБА_1 , викладені в наказі акціонерного товариства «Київський завод «Радар» №54-к від 31 жовтня 2022 року та вважати ОСОБА_1 , електромонтера диспетчерського устаткування телеавтоматики ВОХОР (ВПО) звільненим з акціонерного товариства «Київський завод «Радар» за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 КУпАП з причин невиконання роботодавцем законодавства про працю;

- стягнути з акціонерного товариства «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 28 699,83 грн вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку (без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів);

- стягнути з акціонерного товариства «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 61 226, 88грн середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку;

- стягнути з акціонерного товариства «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 113 060,27 грн компенсації витрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати;

- стягнути з акціонерного товариства «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 7 423,90 грн індексації заробітної плати;

- стягнути з акціонерного товариства «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн моральної шкоди;

- стягнути з акціонерного товариства «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 8 000,00 витрат на професійну правничу допомогу, а також судовий збір за подання позовної заяви.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 рокупозовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Київський завод «РАДАР» про стягненнявихідної допомоги, заборгованості по компенсаційних виплатах, середньогозаробітку за час затримки розрахунку - задоволено частково:

- стягнуто з АТ «Київський завод «РАДАР» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 61 226,88 грн без утримання податку з доходів, військовогозбору та інших обов`язкових платежів;

- стягнуто з АТ «Київський завод «РАДАР» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати в розмірі 113 060,27 грн без утримання податку з доходів, військового збору та інших обов`язкових платежів;

- стягнуто з АТ «Київський завод «РАДАР» на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати в розмірі 7 423,90 грн без утримання податку з доходів, військового збору та інших обов`язкових платежів;

- стягнуто з АТ «Київський завод «РАДАР» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн;

- стягнуто з АТ «Київський завод «РАДАР» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 147,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року у задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павленка Віктора Миколайовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, з апеляційною скаргою в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся його представник - адвокат Павленко В.М., який, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення у оскаржуваній частині та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким вважати ОСОБА_1 , електромонтера диспетчерського устаткування та телеавтоматики ВОХОР звільненим з акціонерного товариства «Київський завод «Радар» 31 жовтня 2022 року за власним бажанням, відповідно до частини 3 статті 38 КЗпП України з причин невиконання роботодавцем законодавства про працю та стягнути з акціонерного товариства «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 28 699,83 грн вихідної допомоги у розмірі трьох місячного заробітку (без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів).

Щодо додаткового рішення, вважає що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу у повному обсязі, та не надав належну оцінку умовам Договору про надання правової допомоги та наданим доказам, підтверджуючим витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з апеляційною скаргою також звернувся представник акціонерного товариства «Київський завод «Радар» - адвокат Риженко Л.І., який, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Павленка Віктора Миколайовича та представника акціонерного товариства «Київський завод «Радар» - адвоката Риженко Любові Іванівни задоволено частково.

Скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зміну формулювання підстав звільнення та стягнення вихідної допомоги, ухвалено в цій частині нове рішення.

Поновлено ОСОБА_1 у строк звернення до суду з позовними вимогами про зміну формулювання підстав звільнення.

Змінено формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 , викладених в наказі Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» № 54-К від 31 жовтня 2022 року та визначено вважати ОСОБА_1 , електромонтера диспетчерського устаткування телеавтоматики ВОХОР (ВПО), звільненим з Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» 31 жовтня 2022 року за власним бажанням відповідно до ч. 3 статті 38 КЗпП України з причин невиконання роботодавцем законодавства про працю.

Стягнуто Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 28 699, 83 грн вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку (без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів).

Скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати та індексації заробітної плати.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні цієї частини позовних вимог - відмовлено.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києвавід 05 лютого 2024 року залишити без змін.

Скасовано додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 9992 гривні 67 коп.

07 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Павленко В.М. подав до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткової постанови, в якій просить стягнути з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000,00 грн, а також судовий збір за подання апеляційної скарги.

В заяві зазначає, що до апеляційної скарги від 05.03.2024 року представником позивача ОСОБА_1 додано договір про надання правничої допомоги № 01/2024 від 09.02.2024 року на представництво інтересів останнього у судовому порядку на стадії апеляційного розгляду. Пунктом 4.3 Договору передбачено, що клієнт сплатив адвокату гонорар у фіксованій сумі 4000,00 грн, яке є незмінною в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу в суді апеляційної інстанції.

19 грудня 2024 року представник АТ «Київський завод «Радар» - Риженко Л.І. через систему «Електронний суд» також подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі №754/5270/23 про розподіл судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 2 147,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн, які були стягнуті з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року та сплачений судовий збір АТ «Київський завод «Радар» при поданні апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

В доводах заяви зазначила, що при ухваленні судом апеляційної інстанції рішення по справі не було здійснено розподіл судових витрат між сторонами. Звертає увагу на вимоги частини 2 статті 141 ЦПК України, згідно із якими у разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на те, що первинні задоволені позовні вимоги складалися з 61 226,88 грн (середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку) + 113 060,27 грн (компенсаційні витрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати) + 7 423,90 грн (індексація заробітної плати) + 10 000, 00 грн (моральна шкода) = 100 відсотків з урахуванням прийнятого рішення судом апеляційної інстанції були зменшені на суму 120 484,17 грн та збільшені на 28 699,83 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені на 45%, судові витрати підлягають перерозподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення учасників справи, які підтримали подані ними заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про їх часткове задоволення та ухвалення додаткового рішення по справі, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За змістом частин першої, п. 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, поданої представником позивача ОСОБА_1, скаржником в ній поставлено питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, пов`язану із переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 4000,00 гривень та наведено детальний опис робіт (наданих послуг) : надання правової допомоги, консультацій та роз`яснень з процесуальних питань, пов`язаних із винесенням Деснянським районним судом м. Києва рішення від 05.02.2024 та узгодження правничих висновків щодо підготовки апеляційної скарги; складення апеляційної скарги на рішення Деснянським районним судом м. Києва рішення від 05.02.2024 та супутніх процесуальних документів, пов`язаних з поданням скарги; представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги; здійснення інших видів адвокатської діяльності, не заборонених законом.

До апеляційної скарги представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Павленком В.М. додано копію Договору №01/2024 від 09 лютого 2024 року про надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 4.3 вказаного Договору, за надання правничої допомоги, відповідно до даного Договору, клієнтом в розумний строк сплачується адвокату гонорар у фіксованій сумі 4 000,00 гривень, яка є незмінною в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу в суді апеляційної інстанції.

Представником позивача також додано до апеляційної скарги квитанцію №01/2024 від 09.02.2024 про оплату ОСОБА_1 на користь адвоката Павленка В.М. 4000,00 грн за надання правничої допомоги, а також квитанцію про оплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1610,40 грн.

11 квітня 2024 року представник позивача - адвокат Павленко В.М. на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 08.04.2024 року подав квитанцію про оплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1610,40 грн.

Таким чином, загальний розмір судових витрат позивача ОСОБА_1 , пов`язаних із переглядом рішення суду у суді апеляційної інстанції, становить 7 220,80 грн (4000,00 грн витрат на правову допомогу + 3320,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги).

Акціонерним товариством «Київський завод «Радар» за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір в сумі 2 875,68 грн.

Ціна позову у даній справі з урахуванням заявлених ОСОБА_1 вимог майнового характеру становить 220 410,88 гривень.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 частково, на загальну суму 191 711,05 грн, що становить 86,9% від заявленого позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Поряд із цим, задовольняючи позов частково, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу у обсязі 100% від сплаченого.

За результатами перегляду рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року, Київський апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційних скарг, поданих як стороною позивача, так і стороною відповідача, загальний розмір задоволених позовних вимог ОСОБА_1 становить 99 926,70 грн, що складає 48% від заявленої ціни позову.

Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими доводи заяви представника АТ «Київський завод «Радар» про те, що переглядаючи рішення суду першої інстанції, та скасовуючи рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про зміну формулювання причин звільнення та стягнення вихідної допомоги та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, а також скасовуючи рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення компенсації витрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплаті і індексації та відмовляючи в задоволенні цих вимог, апеляційний суд за результатами такого перегляду не вирішив питання зміни розподілу судових витрат, здійснених судом першої інстанції.

Керуючись положеннями пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України, апеляційний суд вважає правильним ухвалити в цій частині додаткове рішення, яким змінити визначений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року розподіл понесених акціонерним товариством «Київський завод «Радар» судових витрат, зазначивши, що до стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Київський завод «Радар» підлягають витрати на правову допомогу в сумі 3 840,00 грн (8000/100*48) та судовий збір 1030,65 грн (2147,20/100/48), пропорційно до задоволених позовних вимог.

Крім того, судом апеляційної інстанції також не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із переглядом рішення суду в апеляційній інстанції.

Вирішуючи вказане питання, колегія суддів виходить із того що витрати позивача у суді апеляційної інстанції склали 7 220,80 грн, а витрати відповідача 2 875,68.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За рахунок відповідача підлягає відшкодуванню позивачеві судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (48%), тобто 3754, 81 грн.

При поданні апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 7433,76 грн, з яких 84,99% становить 6317,95 грн (7433,76*84,99% /100%).

За рахунок позивача підлягає відшкодуванню відповідачеві судовий збір у розмірі 1380,32 грн (52% від сплаченого).

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК Українипри частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином за рахунок відповідача підлягаютьвідшкодуванню позивачу судові витрати повязані із переглядом рішення суду у суді апеляційної інстанції у розмірі 2374,49 грн (3754,81-1380,32).

Керуючись ст. ст. 259, 268, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Павленка Віктора Миколайовича та представника акціонерного товариства «Київський завод «Радар» - адвоката Риженко Любові Іванівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення, яким змінити визначений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року розподіл понесених акціонерним товариством «Київський завод «Радар» судових витрат, зазначивши, що до стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Київський завод «Радар» підлягають витрати на правову допомогу в сумі 3 840,00 грн та судовий збір 1030,65 грн.

Стягнути з акціонерного товариства «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у суді апеляційної інстанції, в розмірі 2374,49 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар