Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/1087/24
Номер провадження 2-др/292/3/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року с-ще Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

головуюча суддя Гуц О.В.

секретар судового засідання Риданова Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Пулини заяву представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Божок Романа Олексійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командира 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Пулинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлення факту батьківства.

У С Т А Н О В И В :

28.02.2025 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Божок Р.О. подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу, пов`язану із залученням адвоката для представництва інтересів ОСОБА_1 у справі №292/1087/24 в суді першої інстанції в сумі 20 000,00 грн., на підставі доказів, що додаються до заяви. В обґрунтування своєї заяви надав договір про надання правничої допомоги №б/н від 24.09.2024, додаткову угоду від 24.09.2024, Акт здавання приймання послуг з надання правової допомоги від 24.02.2025, рахунок-фактуру №4 від 24.02.2025.

Представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Божок Р.О. у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про місце та час його проведення повідомлена належним чином. У своїй заяві, поданій на адресу суду, просила проводити розгляд заяви за її відсутності та відмовити у задоволенні заяви.

Відповідачі: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командир 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 у судові засідання не з"явилися, про місце та час його проведення повідомлені належним чином.

Представник третьої особи - Пулинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з"явився .

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши вказану заяву дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Стаття 270 ЦПК України передбачає, що суд, який ухвалив рішення ,може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Однією із основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частин 1, 3 ст. 131 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24.02.2025 позовну заяву ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командира 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Пулинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлення факту батьківства, залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 10.01.2024 року у справі № 285/5547/21 зроблений правовий висновок, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Пріоритет у доказуванні надається не тому хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, при постановленні ухвали суду 24.02.2025 про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду, судом враховано позицію адвоката Божок Р.О., який наполягав на залишенні даного позову без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України. Про те, ні в ході розгляду даної справи, ні перед прийняттям судом вище вказаного рішення, адвокат Божок Р.О. із заявами про те, що він з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, до суду не звертався. До того ж під час розгляду справи адвокатом Божок Р.О. було надано ордер про надання правової допомоги відповідачу ОСОБА_1 , виданий на підставі договору без номера від 24.09.2024. Договір про надання правничої допомоги б/н від 24.09.2024, додаткова угода від 24.09.2024, Акт здавання приймання послуг з надання правової допомоги від 24.02.2025, розрахунок -фактура від 24.02.2025, додано до заяви про компенсацію судових витрат від 28.02.2025. Отже відсутні правові підстави для вирішити питання про судові витрати після прийняття судом ухвали від 24.02.2025.

Таким чином, враховуючи викладене, у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Божок Р.О. про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат з позивачки у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командира 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Пулинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлення факту батьківства, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 133,135,137,141,258-261, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 - адвокату Божок Роману Олексійовичу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) безпосередньо Житомирського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О. В. Гуц