Справа № 496/785/25
Провадження № 2/496/1662/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Шаньшиної М.В.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко В.М.,

розглянуши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача(співвласники майна на який накладено арешт): ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування обтяження, у вигляді арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_1 належить на праві власності 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: який находиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право спільної часткової власності на будинок виникло у позивачки та її братів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19.08.2009 по справі № 2- 1629/09. До моменту виникнення у Заявниці та її братів права спільної часткової власності на будинок, зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами перебував у власності їхнього батька - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від і 9.08.2009 по справі № 2-1629/09 встановлено, що в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 звернулась до суду їх матір з позовом про встановлення факту володіння її колишнім чоловіком житловим будинком та визнання за неповнолітніми дітьми право власності на цей будинок по 1/3 частині за кожним в порядку спадкування після його смерті. Судом було встановлено, що свідоцтвами про народження підтверджується, що сторони є дітьми померлого, а тому відповідно ст. 126І ЦК У країни є. спадкоємцями за законом першої черги та в силу ст. 1270 ЦК України своєчасно звернулись до Біляївської державної нотаріальної контори, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. У зв`язку з цим, судом було визнано за ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 та ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по 1/3 частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення суду, за Позивачкою та третіми особами було зареєстровано право часткової власності по 1 /3 за кожним. Однак, на даний час стало відомо, що ще життя ОСОБА_7 на вказаний будинок АДРЕСА_1 було накладено арешт постановою серії АА 487236 від 21.02.2005 р. Відділу Державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області, в рамках виконавчого провадження за яким боржником був ОСОБА_7 щодо стягнення аліментів на користь ОСОБА_9 . Відомості про наявність арешту стали відомі позивачу лише у грудні 2024 року, оскільки на даний час співвласниками будинку розглядає можливість його продажу та зібрання усіх необхідних для цього документів. Факт перебування будинку під арештом підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру від 29.01.2025 р. Незважаючи на те, що попередній власник будинку ОСОБА_7 помер уже більше як 17 років, вказаний будинок і досі перебуває під арештом, хоча і перебуває у спільній частковій власності дітей померлого батька, що в свою чергу порушує право власника на розпорядження майном, оскільки наявність арешту перешкоджає Позивачці розпоряджатися своєю часткою майна, у тому числі здійснити відчуження. З метою зняття арешту, який було накладено на будинок в рамках виконавчого провадження та отримання відповідної інформації та документів пов`язаних з виконавчим провадженням, Позивачка зверталась до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області з відповідним запитом. Листом № 1910/21.12 від 24.01.2025 р. Біляївським відділом ДВС в Одеському районі Одеської області повідомлено Позивачці, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на теперішній час у Відділі відсутнє виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у розмірі 1/3 частки. Крім цього, було зазначене, до згідно до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженої Міністерством юстиції України від 25.12.2008 р. № 2274/5», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. У зв`язку з зазначеним, було надано відповідь про відсутність можливості падати будь-яку інформацію з матеріалів виконавче провадження з приводу постанови про накладення арешту серії АА487236 від 21.02.2005 р. та відповідно відділом ДВС не було вжито заходів щодо скасування арешту, оскільки відсутні матеріали виконавчого провадження. В зв`язку із зазначеним, просить зняти арешт з даного майна.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник Біляївського ВДВС в Одеському районі Одеської області до судового засідання не з`явився, але надав заяву у якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Треті особи: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилися, надали заяви, в яких просила провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року відкрито спрощене провадження у цій справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 належить на праві власності 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: який находиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Право спільної часткової власності на будинок виникло у позивачки та її братів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19.08.2009 по справі № 2- 1629/09 (а.с.13-17).

Постановою серії АА 487236 від 21.02.2005 р. Відділу Державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області, в рамках виконавчого провадження за яким боржником був ОСОБА_7 щодо стягнення аліментів на користь ОСОБА_9 було накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 (а.с.27).

Факт перебування будинку під арештом підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру від 29.01.2025 р. (а.с. 11-12).

Листом № 1910/21.12 від 24.01.2025 р. Біляївським відділом ДВС в Одеському районі Одеської області повідомлено Позивачці, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на теперішній час у Відділі відсутнє виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у розмірі 1/3 частки. Крім цього, було зазначене, до згідно до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженої Міністерством юстиції України від 25.12.2008 р. № 2274/5», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. У зв`язку з зазначеним, було надано відповідь про відсутність можливості падати будь-яку інформацію з матеріалів виконавче провадження з приводу постанови про накладення арешту серії АА487236 від 21.02.2005 р. (а.с.24).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).

У відповіді Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області від 10.03.2025 року, зазначено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на теперішній час у Відділі відсутнє виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_9 у розмірі 1/3 частки. Відповідно до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, у зв`язку з викладеним надати будь яку інформацію з матеріалів виконавчого провадження з приводу постанови про накладення арешту серії АА487236 від 21.02.2005 року немає можливості (а.с.48).

За приписами ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 41 Конституції України закріплено - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частинами 1,2 ст.321, ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 4 ст. 59Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки можливість надати будь-яку інформацію з матеріалів виконавче провадження з приводу постанови про накладення арешту серії АА487236 від 21.02.2005 р. відсутня та відповідно Біляївським відділом ДВС в Одеському районі Одеської області не було вжито заходів щодо скасування арешту, оскільки відсутні матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що немає підстав для збереження арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом наведених положень закону вбачається, що тільки власнику надано право для звернення до суду за вирішенням питання про зняття арешту з майна, а також вжиття заходів щодо захисту права власності.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: який находиться за адресою: АДРЕСА_1 , порушуються права позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги права користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність поновити порушені права позивача, шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263, 265, 321 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт накладений на житловий будинок з господарськими спорудами (Реєстраційний номер майна: 38140340). за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 487236. від 21.02.2005 р. відділом Державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя М.В. Шаньшина