Справа № 453/379/25
№ провадження 2-к/453/4/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., отримавши матеріали клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Карпінець Віри Юліанівни, заінтересованої особи ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, -

встановив:

10.03.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Карпінець Віра Юліанівна звернулася до Сколівського районного суду Львівської області, за участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 , з клопотанням, яким просить надати дозвіл на примусове виконання рішення польського суду (Районного Суду в місті Гожув Великопольський) від 31.10.2013 року номер ІІІ RC 492/12 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 350 злотих щомісячно із визначенням цієї суми в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

В обгрунтування клопотання заявник зазначає про те, що Районним Судом в місті Гожуві Великопольському, за результатами розгляду справи за позовом малолітньої ОСОБА_3 , яка виступає через матір ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства і аліменти, 31 жовтня 2013 року ухвалено рішення, яким:

І. Встановлює, що позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, імена батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який проживає в Україні, є батьком малолітньої позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої в Гожуві Великопольському, доньки ОСОБА_8 , актовий запис про народження якої складено Управлінням цивільного стану в місті Гожув Великопольський №1197/2011.

ІІ. Надає малолітній прізвище « ОСОБА_9 ».

ІІІ. Позбавляє відповідача батьківської влади над малолітньою.

ІV. Присуджує відповідачу ОСОБА_10 на користь малолітньої позивачки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 350 злотих (триста п`ятдесят злотих) у місяць з законними відсотками у випадку спізнення виплати будь-якої плати, які слід платити в руки матері ОСОБА_1 до 10-го дня кожного місяця наперед, починаючи від 20.06.2013 року.

V. В іншій сфері позов не бере під увагу.

VІ. Не накладає на відповідача процесуальні витрати.

VІІ. В пункті ІV допускає рішення до негайного виконання.

Рішення суду набрало законної сили 15.02.2014 року, про що свідчить відмітка.

Вказує, що згідно даного рішення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком неповнолітньої ОСОБА_11 та зобов`язаний сплачувати їй аліменти в розмірі 350 злотих щомісячно, починаючи з 20 червня 2012 року. Справа (провадження) Окружним Судом у Гожуві Великопольському проводилася за участю куратора, призначеного ОСОБА_10 . Разом з тим, судом було надіслано ОСОБА_10 документи про відкриття провадження за адресою, вказаною позивачкою. Однак, як виявилося, останній не проживає за такою адресою. На підтвердження вказаного факту надано доказ невручення документів, складений українським судом 28 лютого 2013 року. З метою врегулювання правової ситуації неповнолітньої ОСОБА_3 та продовження провадження, Окружний Суд у Гожуві-Великопольському в судовому розгляді 3 вересня 2013 року вирішив призначити процесуального куратора для відповідача, місце проживання якого невідоме в особі ОСОБА_12 . Призначеному куратору було вручено копію позовної заяви разом із повідомленням про дату розгляду справи на 31 жовтня 2013 року та роз`ясненнями. Складення заяви про визнання та виконання рішення суду про стягнення аліментів виявилось можливим через встановлення адреси проживання пана ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, заявник у вказаному клопотанні посилається на норми Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про правонаступництво України», Конвенцію про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших членів сім`ї, складеної в Гаазі, 23.11.2007 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025 року, головуючим суддею у справі визначено Брону А.Л.

Ознайомившись з поданим клопотанням про визнання рішення іноземного суду та доданими до нього матеріалами, суд дійшов наступного висновку.

Рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності ч.1 ст. 462 ЦПК України).

Як встановлено, Районним Судом в місті Гожуві Великопольському, за результатами розгляду справи за позовом малолітньої ОСОБА_3 , яка виступає через матір ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства і аліменти, 31 жовтня 2013 року ухвалено рішення, яким:

І. Встановлює, що позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, імена батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який проживає в Україні, є батьком малолітньої позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої в Гожуві Великопольському, доньки ОСОБА_8 , актовий запис про народження якої складено Управлінням цивільного стану в місті Гожув Великопольський №1197/2011.

ІІ. Надає малолітній прізвище « ОСОБА_9 ».

ІІІ. Позбавляє відповідача батьківської влади над малолітньою.

ІV. Присуджує відповідачу ОСОБА_10 на користь малолітньої позивачки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 350 злотих (триста п`ятдесят злотих) у місяць з законними відсотками у випадку спізнення виплати будь-якої плати, які слід платити в руки матері ОСОБА_1 до 10-го дня кожного місяця наперед, починаючи від 20.06.2012 року.

V. В іншій сфері позов не бере під увагу.

VІ. Не накладає на відповідача процесуальні витрати.

VІІ. В пункті ІV допускає рішення до негайного виконання.

Рішення суду набрало законної сили 15.02.2014, про що свідчить відповідна відмітка.

Статтею 463 ЦПК України встановлено, що Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Частиною першою статті 472 ЦПК України встановлено, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464 - 466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Як вбачається з листа начальника Окружного Суду в місті Гожув Великопольський судді Окружного Суду Каміль Яроцького, адресованого 06.06.2024 Міністерству юстиції України, провадження, яке здійснював Окружний Суд у Гожуві Великопольському, яке завершилося винесення рішення 31 жовтня 2013 року, номер справи ІІІ RC 492/12, проводилося за участю куратора, призначеного відповідачу ОСОБА_10 .

Зазначено, що необхідність призначення куратора випливала з наступних обставин.

Суд надіслав пану ОСОБА_10 документи про відкриття провадження за адресою, вказаною позивачкою. Проте, виявилося, що відповідач ОСОБА_5 не проживає за адресою вказаною у судовій повістці. На підтвердження цього факту надається доказ невручення документів, складений українським судом 28 лютого 2013 року. У такому стані речей, з метою врегулювання правової ситуації неповнолітньої ОСОБА_3 та продовження провадження, Окружний Суд у Гожуві Великопольському в судовому засідання 3 вересня 2013 року вирішив призначити процесуального куратора для відповідача, місце проживання якого невідоме в особі Богуслави Зерек. Призначеному куратору було вручено копію позовної заяви разом із повідомленням про дату розгляду справи на 31 жовтня 2013 року та роз`ясненнями.

З врахуванням наведених вище обставин, начальник Окружного Суду в місті Гожув Великопольський судді Окружного Суду Каміль Яроцький просить Міністерство юстиції України висловитися щодо того, чи у ситуації, коли віповідач не був пристутній під час провадження, але його представляв призначений опікун, надіслане разом з заявою рішення може бути визнане і виконане на території України.

Згідно листа № 001/03.1-08/2881 від 29.08.2024 року, директором Координаційного центру з надання правничої допомоги О. Баранов, відповідно до підпункту 2 пункту 15 Інструкції про виконання в Україні Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 вересня 2017 року №2904/5 (далі Інструкція) та з урахуванням положень Цивільного процесуального кодексу України щодо підсудності справи, надсилає Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги заяву ОСОБА_1 про визнання або визнання та виконання рішення польського суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , для прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Згідно довіреності, на підставі Закону України від 11 січня 2013 року №26-VІІ «Про ратифікацію Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання», статтей 4-6 Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, статтей 60, 62, 64, 496 Цивільного процесуального кодексу України, Інструкції про виконання в Україні Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2017 №2904/5, згідно з наказом Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 03.09.2024 №Н-БВПД/017/03.3-4/331, а також на підставі доручення від 04.09.2024 року № 017/03.3/8715, Міністерство юстиції України уповноважує адвоката Карпінець Віру Юліанівну представляти інтереси ОСОБА_1 під час розгляду заяви про визнання та виконання рішення польського суду про стягнення аліментів з Юрія Волоса в судах України, з усіма правами, наданими стороні в судовому процесі, в тому числі з правом підпису клопотання та інших процесуальних документів, а також в органах державної виконавчої служби України при пред`явленні виконавчого листа до виконання.

Так, згідно вимог до клопотання про надання дозволу на примусове виконання іноземного суду, передбаченими ст. 466 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються зокрема такі документи, а саме документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Разом з тим, матеріали клопотання не містять документу, який, зокрема, засвідчує, що ОСОБА_5 , як сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи

Окрім цього, згідно ч.4 ст. 466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання іноземного суду надається також і документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше). Однак, всупереч вказаній нормі статті, документу, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення Районного Суду в місті Гожуві Великопольському підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше), матеріали клопотання не містять.

Згідно з ч.4 ст. 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Враховуючи, що клопотання не відповідає вимогам ст. ст. 464-466 ЦПК України, таке підлягає залишенню без розгляду, а матеріали клопотання - поверненню особі, яка його подала.

Керуючись статтями 471, 472, 473, 464, 465, 466 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Карпінець Віри Юліанівни, заінтересованої особи ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - залишити без розгляду.

Матеріали клопотання разом з документами, що додані до нього - повернути особі, яка його подала.

Роз`яснити заявнику, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення клопотання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя