Провадження №2/592/661/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Четвертак Л.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 05.01.2022 р. між ПрАТ «СК «Перша» та ПП «УКРМІНХІМ» було укладено договір страхування № 06-11.19.22.00183, за умовами якого об`єктом страхування є автомобіль TOYOTA Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 19.01.2022 р. у м. Суми сталася ДТП за участю автомобіля TOYOTA Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до повідомлення про ДТП (європротокол) ОСОБА_1 визнав себе винним у скоєнні ДТП. У результаті настання страхового випадку ПрАТ «СК «Перша» виплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 25139 грн. 70 коп. Розрахунок страхового відшкодування було здійснено на підставі рахунку № 240 від 27.01.2022 р. 17.02.2022 р. ПрАТ «СК «Перша» звернулося до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації № ТР-19-9507, оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу № АТ/1139430. 23.06.2022 р. ПрАТ «СГ «ТАС» було сплачено 15076 грн. 91 коп. Таким чином, невідшкодованими лишилися кошти у сумі 10062 грн. 79 коп. (25139,70 15076,91 = 10062,79). Просить суд: стягнути з відповідача на його користь частину несплаченого страхового відшкодування у сумі 10062 грн. 79 коп. та судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп.

У судове засідання представник позивача ПрАТ «СК «Перша» - Панченко Ю.В. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Четвертак Л.В. проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" у судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.01.2022 р. між ПрАТ «СК «Перша» та ПП «УКРМІНХІМ» було укладено договір страхування № 06-11.19.22.00183, за умовами якого об`єктом страхування є автомобіль TOYOTA Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

19.01.2022 р. у м. Суми сталася ДТП за участю автомобіля TOYOTA Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до повідомлення про ДТП (європротокол) ОСОБА_1 визнав себе винним у скоєнні ДТП.

У результаті настання страхового випадку ПрАТ «СК «Перша» виплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 25139 грн. 70 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 684 від 15.02.2022 р.

Розрахунок страхового відшкодування було здійснено на підставі рахунку № 240 від 27.01.2022 р.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», що підтверджується Полісом № АТ/1139430.

17.02.2022 р. ПрАТ «СК «Перша» звернулося до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації № ТР-19-9507.

23.06.2022 р. ПрАТ «СГ «ТАС» було сплачено 15076 грн. 91 коп., що підтверджується платіжним дорученням.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 10062 грн. 79 коп.

Таким чином правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку із виплатою на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої сторони у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно статті 8 вказаного Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 984 ЦК України, страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю, встановлюються законом.

Страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є:

фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України "Про господарські товариства", з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності (далі - страховики-резиденти);

зареєстровані Уповноваженим органом відповідно до цього Закону та законодавства України постійні представництва у формі філій іноземних страхових компаній, які також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності (далі - філії страховиків-нерезидентів).

Слова «страховик», «страхова компанія», «страхова організація» та похідні від них дозволяється використовувати у назві лише тим юридичним особам, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності (стаття 1 Закону України "Про страхування").

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону).

Положеннями статті 979 ЦК України визначено правову природу договору страхування як договору, за яким страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування (стаття 17 Закону).

Статтею 5 Закону України "Про страхування" передбачено, що залежно від вольового характеру страхування може бути добровільним або обов`язковим. Суд зауважує, що саме залежно від виду укладеного договору страхування потерпілою стороною страховик і набуде можливості застосувати право вимоги в порядку суброгації чи регресу.

Поняття добровільного майнового страхування розкривають положення статті 6 Закону України "Про страхування" та статей 979, 982 ЦК України. Добровільне страхування здійснюється на основі договору між страховиком і страхувальником.

Основним призначенням добровільного страхування є майновий захист інтересів страхувальника, що покликаний зменшити шкідливі для власника (володільця) наслідки пошкодження чи знищення його майна.

Варто зазначити, що в процесі реалізації прав та обов`язків, які виникають з таких договорів, також має місце делікт (деліктна відповідальність), внаслідок настання якого і виникає страховий випадок, коли страхувальник зазнає майнової шкоди, а в подальшому можуть виникнути і відносини суброгації.

Статтями 512, 514 ЦК України передбачено, що в установлених законом випадках кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою. Ці норми кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування".

Статтею 993 ЦК та статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18)

Для правильного вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації (відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування", статті 993 ЦК України) суми шкоди, завданої внаслідок ДТП, важливим є встановлення особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

За приписами пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18) зроблено висновок, що "стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією".

Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до ПрАТ "СК «Перша» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що різниця між виплаченим позивачем страховим відшкодуванням, що становить суму 10062 грн. 79 коп. підлягає стягненню з винної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, ЦПК України, ст.ст. 993, 1166, 1192 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» частину несплаченого страхового відшкодування у сумі 10062 грн. 79 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Алфьоров