Справа № 199/9791/22
(2/199/90/25)
РІШЕННЯ

іменем України

04.03.2025

м. Дніпро

справа №199/9791/22

провадження №2/199/90/25

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Костючик В.В.

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності з виплатою компенсації, -

за участі учасників справи:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Радченко А.В.

представника відповідача - адвоката Панченко О.М.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, усунення перешкод у користуванні власністю, вселення.

02.07.2024 позивачем в порядку ст.49 ЦПК України подано уточнену позовну заяву, в якій в обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником 50/400 частин домоволодіння, які входять до складу 50/100 частин домоволодіння: частини житлового будинку літ.А-'1, A1-1, А11-1, А3-1, а-1, а1-1, - квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., допоміжною площею 20,6 кв.м., у тому числі: прибудови літ.А1-1, веранди літ.а-1, ганку з дашком літ.а11, погребу під літ.А1-1 та господарчих будівель: сараїв літ.Б,Д,Е,З, гаражу літ.В, туалету літ.Г, навісу літ.К, водоколонки №1, огорожі №3-6,9,14,15,17, 1/2 огорожі №16, мостіння №1, та 1/2 частини земельної ділянки, що перебуває у праві спільної сумісної власності, кадастровий №:01:436:0010, площею 0,0598 га, розташованих по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.04.2021.

Раніше власниками 50/100 частин домоволодіння були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 50/200 частин кожний відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.03.2005.

Після померлого ОСОБА_5 спадщину у вигляді 50/400 частин домоволодіння та 1/2 частини земельної ділянки у праві спільної сумісної власності, кадастровий №:01:436:0010, площею 0,0598 га, розташованих по АДРЕСА_2 , успадкувала позивач ОСОБА_1 , а інші 50/400 та 50/200 частини вказаного домоволодіння та земельної ділянки після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 успадкувала відповідач ОСОБА_2 .

У зв`язку з вищевикладеним, оскільки між позивачем та відповідачем склалися складні відносини, що робить неможливим спільне користування частиною домоволодіння та земельною ділянкою, позивач просила суд усунути їй перешкоди у користуванні власністю та вселити ОСОБА_1 в 50/100 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 ; виділити ОСОБА_1 в натурі 72/400 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 згідно з варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1394-05, складеного судовим експертом Івченко В.В.; виділити ОСОБА_2 в натурі 128/400 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 згідно з варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1394-05, складеного судовим експертом Івченко В.В.; визнати за ОСОБА_1 право власності на 72/400 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 128/400 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості різниці між ідеальними частками співвласників на користь ОСОБА_2 в розмірі 60 076,25 грн.; припинити право спільної часткової власності на поділене в натурі нерухоме майно у відповідності до ч. 2 ст. 367 ЦК України; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Не погодившись із первісним позовом, відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому зазначила, що позивач та відповідач є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , яке складається з частини житлового будинку літ. А-1, А1-1, А11-1, А3-1, а-1, а1-1, - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., допоміжною площею 20,6 кв.м., у тому числі: прибудови літ. А1-1, веранди літ.а-1, ганку з дашком літ.а11, погребу літ. А1-1 та господарчих будівель: сараїв літ. Б,Д,Е,З, гаражу літ.В, туалету літ.Г, навісу літ. К, водоколонки №1, мостіння І ,огорож №3-6,9,14,15,17, 1/2 огорожі №16.

ОСОБА_2 на праві власності належить 75/200 частки спірного домоволодіня, ОСОБА_1 - 50/400.

Вартість всього домоволодіння згідно зі звітом про оцінку майна, виданого СОД ТОВ «БТІ.ОЦІНКА» від 28.05.2020 складає 1 260 000,00 грн, а вартість 50/400 частки складає 157 500,00 грн.

ОСОБА_2 не погоджується із запропонованим варіантом поділу майна відповідно до висновку експерта ОСОБА_7 . Вважає, що спірна квартира є неподільною, адже виходячи з висновку експерта від 30.05.2024 без суттєвого відхилення від ідеальних часток співвласників, знесення гаражу літ. «В», значних витрат на прибудову на цьому місці санвузлу та тамбуру тощо, квартира не може бути поділена.

Спільне володіння і користування майном є неможливим, адже позивач і відповідач не є членами сім`ї, іншими родичами або близькими особами.

У зв`язку з чим, позивач за зустрічним позовом просила суд припинити право власності ОСОБА_1 на частку в розмірі 50/400 у спільному майні, а саме домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з виплатою грошової компенсації за рахунок ОСОБА_2 в розмірі 157 500,00 грн., а також стягнути з відповідача за зустрічним позовом на її користь судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, визначено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.29).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2023 з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори витребувано посвідчену належним чином копію спадкової справи №835/2019 відкритої після ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.33).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2023 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експерту Івченко Володимиру Володимировичу (вул. Князя Володимира Великого, буд.18, оф. 104, м.Дніпро, 49000) (а.с.43).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2024 провадження по цивільній справі поновлено (а.с.92).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2024 прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, усунення перешкод у користуванні власністю, вселення (а.с.144).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2024 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності з виплатою компенсації залишено без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі у строк до 25.07.2024 але не більше десяти днів з дня отримання позивачем ухвали (а.с.169).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2024 відповідачу ОСОБА_2 поновлено строк звернення до суду із зустрічним позовом та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності з виплатою компенсації, об`єднавши їх в одне провадження (а.с.176).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 витребувано докази у Комунального підприємства «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДМР та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с.183).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2025 вирішено повернутись до підготовчого судового засідання по цивільній справі та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с.228).

04.03.2025 по справі ухвалено рішення.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 підтримала первісний позов та просила його задовольнити, відмовивши у задоволенні зустрічного позову.

Представник позивача за первісним позовом адвокат Радченко А.В. підтримала первісний позов та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому, відмовивши у задоволенні зустрічного позову. Зокрема, зазначила, що оцінка вартості нерухомого майна була проведена досить давно та позивач за первісним позовом не згодна з тією сумою, яка в ній вказана.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала зустрічний позов з підстав викладених у нього та просила його задовольнити, відмовивши у задоволенні первісного позову.

Представник відповідача за первісним позовом адвокат Панченко О.М. проти первісного позову заперечувала. Підтримала відзив на позовну заяву. Зустрічний позов просила задовольнити з підстав викладених у ньому. Зокрема, зазначила, що ОСОБА_2 вважає, що сума запропонована ОСОБА_1 в рахунох грошової компенсації достатня, оскільки на теперішній час вартість майна не збільшилась.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Надали письмові пояснення, в яких зазначили, що буд. АДРЕСА_2 , 1957 року забудови. Фундамент та стіни будинку збудовані зі шлакобетону, покрівля шиферна, підлога дощата. Стан будинку, якому майже 70 років, не дозволяє проводити будь-які перебудови, які потребують втручання в його конструкцію, зокрема облаштування отвору в зовнішній стіні, адже це може призвести до його руйнації, як-то появи тріщин у стінах, фундаменті, зсуву покрівлі. Крім того, земельна ділянка між співвласниками в натурі не поділена. Заперечують можливість використання частини будинку задля будь-якого нежитлового використання. Просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Вислухавши учасників судового розгляду, допитавши експерта ОСОБА_7 , дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №261717741 від 15.06.2021 на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №199/9124/20 (2/199/1422/21) від 28.04.2021 ОСОБА_1 належить частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га., кадастровий номер :01:436:0010 (а.с.9).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2022 по справі №199/9124/20 (2/199/1422/21) виправлено описку в рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2021, а саме: слід вважати правильною в абзаці другому резолютивної частини повного тексту рішення від 28 квітня 2021 року по даній справі редакцію «- частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:436:0010» замість неправильно зазначеної «- частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:436:0010» (а.с.212-213).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №275200062 від 16.09.2021, на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №199/9124/20 (2/199/1422/21) від 28.04.2021 ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належать 50/400 частин домоволодіння, які входять до складу 50/100 частин домоволодіння: частини житлового будинку літ.А-1, АДРЕСА_3 , загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., допоміжною площею 20,6 кв.м., у тому числі: прибудова літ.А1-1, веранда літ.а-1, ганок з дашком літ.а11, погріб під літ.А1-1 та господарчі будівлі: сараї літ.Б,Д,Е,З, гараж літ.В, туалет літ.Г, навіс літ.К, водоколонка №1, мостіння І, огорожа №3-6,9,14,15,17, 1/2 огорожі №16, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.07.2023, посвідченого держаним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. та зареєстрованого у реєстрі за №3-1525, належать 75/200 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , 50/200 частин з яких належать спадкодавцю, а 50/400 належать померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , спадкоємицею якого за законом була його дружина ОСОБА_6 , яка спадщину прийняла, але не оформила свої спадкові права (а.с.157).

Відповідно до Звіту про оцінку майна від 28.05.2020, виконаного СОД ТОВ «БТІ.ОЦІНКА» ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 140,5 кв.м. та господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , складає 1 260 000,00 грн. (а.с.127-130).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15891367 ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.01.2014 належать 100/400 частин домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с.236).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1394-05 від 30.05.2024, виконаного судовим експертом Івченко В.В. ринкова вартість 50/100 частин домолодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , яка складається з: частини житлового будинку літ. А-1, АДРЕСА_4 , а1-1 квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., допоміжною площею 20,6 кв.м., у тому числі: прибудова літ.А1-1, веранда літ.а-1, ганок з дашком літ.а2, погріб під літ.А1-1 та господарчі будівлі: сараї літ.Б, Д, Е, З, гараж літ.В, туалет літ.Г, навіс літ.К, водоколонка №1, огорожа №3-6,9,14,15,17, 1/2 огорожі №16, мостіння №1, встановлена за допомогою методу попарного зіставлення об`єкта оцінки та об`єктів порівняння у рамках порівняльного підходу станом на 30.05.2024 становить 1 421 425,00 грн.; ринкова вартість 150/400 частин складає 1 066 068,75 грн.; ринкова вартість 50/400 частин дорівнює 355 356,25 грн. Також представлений на розгляд суду один варіант поділу 50/100 частин домоволодіння в натурі згідно з варіантом №1 поділу спірних 200/400 частин домоволодіння загальною вартістю 538 189,00 грн. (а.с.57-91).

У судовому засіданні 05.02.2025 експерт ОСОБА_7 підтримав наданий ним висновок судової будівельно-технічної експертизи №1394-05 від 30.05.2024 (а.с.225-227).

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див.: зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.

Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.

Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частинами першою, другою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку про те, що поділ будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 545/3753/16-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15, від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки із майна, що є у спільній частковій власності, правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце не виділ, а поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди призначенню будівлі.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 та від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.

Схожі за змістом висновки щодо виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, викладені у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц, від 12 березня 2020 року у справі № 127/5835/16-ц, від 22 лютого 2020 року у справі № 279/4966/16-ц, від 16 червня 2021 року у справі № 369/6871/16-ц.

Оцінюючи письмові докази по справі та пояснення сторін у судовому засіданні, заперечення співвласників щодо переобладнання будинку, враховуючи, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності співвласників, відносини які склалися між сторонами, те, що вони не є однією сім`єю, не є близькими родичами, суд вважає, що ефективним способом захисту прав сторін є виплата компенсації. Водночас, суд не погоджується із твердженнями відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 щодо врахування вартості 50/400 частин домоволодіння в розмірі 157500 грн., встановлену станом на 28 травня 2020 рік. Проте, по цивільній справі проведена судова будівельна-технічна експертиза, якою ринкова вартість 50/400 частин домоволодіння станом на 30 травня 2024 року складає 355 356,25 грн.

За встановлених обставин, суд вважає, що первісний позов та зустрічний підлягають до часткового задоволення, а саме слід припинити право власності ОСОБА_1 на 50/400 частин домоволодіння АДРЕСА_2 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 50/400 частин домоволодіння АДРЕСА_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості належної їй частки у спільному майні в розмірі 355 356 (триста п`ятдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят шість) грн. 25 коп. шляхом виплати коштів в розмірі 157 500 (сто п`ятдесят сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., які були внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок Держказначейської служби України у м. Києві, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності з виплатою компенсації, відповідно до квитанції №0.0..1 від 24 липня 2024 року, та додаткового стягнення суми в розмірі 197 856 (сто дев`яносто сім тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. 25 коп. В іншій частині у задоволенні обох позовів слід відмовити.

Що стосується судових витрат, то оскільки, на переконання суду, саме таке рішення відповідає вимогами розумності та справедливості для уникнення в подальшому наявності будь-яких спорів між сторонами, судові витрати слід віднести на сторону, яка їх понесла.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, усунення перешкод у користуванні власністю, вселення - задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності з виплатою компенсації - задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 50/400 частин домоволодіння АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 50/400 частин домоволодіння АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості належної їй частки у спільному майні в розмірі 355 356 (триста п`ятдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят шість) грн. 25 коп. шляхом виплати коштів в розмірі 157 500 (сто п`ятдесят сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., які були внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок Держказначейської служби України у м. Києві, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності з виплатою компенсації, відповідно до квитанції №0.0..1 від 24 липня 2024 року, та додаткового стягнення суми в розмірі 197 856 (сто дев`яносто сім тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. 25 коп.

Судові витрати віднести на рахунок сторони, яка їх понесла.

В решті первісного та зустрічного позовів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2025 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_5 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_6 .

третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації - АДРЕСА_7 .

третя особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_8 .

Суддя О.Б. Подорець