Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3930/24

Номер провадження: 2/511/122/25

17 березня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

помічника судді Явдощук Р.В., який здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням судді (стаття 66 ЦПК України),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, -

Учасники справи:

адвокат Гербей Андрій Анатолійович (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов, згідно якого позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини, 2006 року народження, на період навчання в Державному навчальному закладі «Одеський фаховий коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу», тобто до 1 липня 2026 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років у випадку продовження навчання, у розмірі 12 000 гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стислий виклад позиції позивачки.

ОСОБА_4 з 2003 по 2014 рік перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 .

У період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом № 250 у Книзі реєстрації народжень.

Оскільки шлюбні відносини між подружжям не склалися, 21 липня 2014 року шлюб було розірвано рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області.

На даний час ОСОБА_3 навчається у Державному навчальному закладі «Одеський фаховий коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» на денній формі навчання за кошти фізичних осіб, строк закінчення навчання 1 липня 2026 року.

Денна форма навчання унеможливлює його самостійне працевлаштування та отримання доходу, у зв`язку з цим він потребує матеріального забезпечення, зокрема витрат на продукти харчування, одяг, взуття, навчальні матеріали та інші супутні витрати, пов`язані з навчанням.

За наявною у позивачки інформацією, відповідач проходить військову службу у лавах Збройних Сил України та отримує дохід у розмірі 80 000 гривень, що дозволяє йому сплачувати аліменти у сумі 12 000 гривень на місяць.

Стислий виклад заперечень відповідача.

ОСОБА_2 частково визнав позовні вимоги та просив ухвалити рішення про стягнення аліментів у розмірі 3 000 гривень.

Свою позицію обґрунтовував тим, що на його утриманні перебувають малолітня дитина, повнолітній син і дружина, яка тимчасово не працює, а також непрацездатна мати, яка потребує стороннього догляду, дороговартісного лікування та реабілітації.

Стислий виклад позиції третьої особи.

ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальні дії у справі.

23 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

19 грудня 2024 року прийнято до провадження справу після відставки судді ОСОБА_5 та задоволено клопотання представника відповідача адвоката Гербей Андрія Анатолійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 250, батьки: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області.

21 липня 2014 року рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був розірваний.

24 березня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією заочного рішення Роздільнянського районного суду Одеської області по справі № 511/694/14-ц.

Надалі, 15 листопада 2019 року розмір аліментів зменшено до частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/4662/19.

Відповідно до довідки № 228/24, ОСОБА_3 є здобувачем освіти коледжу ІІІ курсу, групи 9П-45/22 за спеціальністю 081 «Правознавство», згідно навчального плану термін навчання до 1 липня 2026 року, денна форма, за кошти фізичних осіб.

Згідно умов договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 16 серпня 2022 року № 12к/22, загальна вартість навчання ОСОБА_3 становить 71 537,67 гривень.

3 квітня 2015 року відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився ОСОБА_7 .

ОСОБА_8 має перелом шийки стегнової кістки, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3224.

В той самий час, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Згідно частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частина третя статті 199 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 досяг віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, та навчається на денній формі навчання в Державному навчальному закладі «Одеський фаховий коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу»

Щодо наявності можливості надавати таку допомогу, суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває ще дитина 2015 року народження та дружина.

Разом з тим, суд не приймає до уваги аргументи відповідача щодо перебування на його утриманні хворої матері, ОСОБА_8 , оскільки ним не надано належних доказів, що підтверджують цей факт.

Згідно частини першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Диспозиція частини 1 статті 200 СК України регламентує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України).

Верховний Суд в постанові від 23 січня 2019 року по справі № 346/103/17, зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Водночас позивачкою не надано суду доказів того, що відповідач здатен сплачувати аліменти у розмірі 12 000 гривень на місяць, а тому, з урахуванням позиції відповідача та наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у розмірі 4 000 гривень на місяць.

Саме такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Пункт 1 частини 1 статті 430 ЦПК України визначає, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відносно інших аргументів сторін, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 12, 81, 133, 137, 141, 200, 206, 247, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на період навчання в Державному навчальному закладі «Одеський фаховий коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу», тобто до 1 липня 2026 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років у випадку продовження навчання, у розмірі 4 000,00 гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 жовтня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 410,59 гривень.

Інші витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя А. В. Ільяшук