Справа № 484/4819/24
Провадження № 2/484/647/25
Рішення

іменем України

13.03.2025 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

із секретарем судового засідання Завірюха В.Ю.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмежаною відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Миколаївська філія про визнання боргу незаконним та скасування його та повернення 3264 грн

встановив:

позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою про визнання боргу незаконним та скасування його та повернення 3264 грн

В обгрунтування позову зазначено, він та його сусіди ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і сотні інших по АДРЕСА_1 та інших вулицях на їх кварталі м.Первомайська в 2004 році за свої кошти підвели природній газ до своїх будинків. Щоб підключитись до центральної газової магістралі вони сплатили 350 грн Первомайському ОАО ПМК-226 і 475 грн ВАТ «Миколаївгаз».

Позивач зазначає, що всі вони стали власниками газорозподільної системи, оскільки оплатили вартість трубопроводу аж до самої свердловини де добувають газ. Посилаючись на ст.331 ЦК України, ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 року №697-Х11 та ст.41 Конституції України вважає себе та всіх зазначених власниками газопроводу від своїх будинків до м.Миколаїва.

В 2014 році голова Первомайської міської ради Дромашко Л.Г. переконала голів квартальних комітетів, що для безпеки і обслуговування газових мереж їх необхідно передати місту. Ніхто із них на той час не думав, що влада України готує для них якусь неприємність.

Через деякий час 01.10.2014 року голова міськвиконкому Дромашко Л.Г. без їх дозволу склала договір №30 з ПАТ по газопостачанню газифікації «Миколаївгаз» Первомайське УЕГГ. Предметом договору є надання підприємству на право господарювання, відання належних власнику складових єдиної газотранспортної системи України. В пункті 2.4 підприємству забороняється відчужувати майно, а також здавати його в оренду без дозволу власника. Питання оплати в договору не ставилось.

В 2020 році вони переконались, влада України, не питає їх, створивши НКРЕКП, віддала збудований на їх кошти газопровід у власність невідомої їм організації.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №853 від 29.06.2017 року, видано АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (оператор ГРМ) ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природнього газу з межах території міста Миколаєва та Миколаївської області. Відповідно до Кодексу Газорозподільних систем АТ «Миколаївгаз» є Оператором ГРМ. НКРЕКП до газопроводу ніякого відношення немає. Газопровід та вся газорозподільна системи по Миколаївській області оплачені за рахунок громадян. Влада України всіляко обманює АТ «Миколаївгаз» незаконно стягує кошти із споживача за газопровід їх бездарно оправдовуючи свої дії. АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» ніяких послуг їм не надає. Розподілу природнього газу та доставки не існує. НКРЕКП не мала права віддавати газопровід «Миколаївгаз». Позивач свою газорозподільну систему не віддавав і ніякого договору з ним не підписував, як і всі його сусіди. 28.03.2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» виніс судовий наказ про стягнення з нього заборгованості за послуги з розподілу природнього газу в сумі 5485 грн.

АТ «Миколаївгаз» незаконно отримав газопровід збудований за його та сусідів кошти.

13.04.2023 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області судовий наказ скасував, однак АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» не звернув ніякої уваги та продовжив стягувати з нього кошти. На вересень 2023 року заборгованість виросла до 6958.10 грн.

15.08.2024 року позивач отримав лист від Миколаївської філії ТОВ «Газмережі» де вказано заборгованість в сумі 5148.88 грн.

Просив виставлений борг Миколаївською філією ТОВ «Газмережі» 5148.88 грн визнати незаконним і скасувати його. Повернути незаконно сплачені ним 3264 грн.

14.02.2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.02.2025 року відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, де просив відмовити в задоволенні позову, вважає його безпідставним та не обгрунтованим. Позивач є споживачем природнього газу за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . Факт приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу за вказаною адресою підтверджується підписаною заявою-приєднання до договору розподілу природного газу, (підписана 02.03.2024 року) та витягом про споживання природного газу споживачем, що свідчить про приєднання боржника до умов договору розподілу природного газу, відповідно до вказаного вище пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ.

В період з 01.10.23 - 01.03.25 року включно позивачу було надано послуги з розподілу природного газу на загальну суму 7679,19 грн. Позивач свій обов`язок щодо повної оплати послуг з розподілу природного газу не виконує. Станом на дату подання відзиву заборгованість Позивача за послуги з розподілу природного газу перед Оператором ГРМ (Миколаївська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України») складає- 1849,20 грн.

16.08.2024 року позивач, на адресу Миколаївської філії, направив заяву щодо укладання договору реструктуризації заборгованості. На підставі поданої заяви, 30.08.2024 року укладено Договір реструктуризації заборгованості на суму 4118,88 грн. (16.08.2024 року проведена часткова оплата рахунку в розмірі- 1030 грн. На виконання умов укладеного договору реструктуризації заборгованості, позивач щомісячно зобов`язався проводить оплату в розрізі- 800 грн., таким чином позивач визнав та підтвердив наявність заборгованості за розподіл природного газу.

Позивач ОСОБА_1 в 2022 році звертався до юридичної особи Оператора ГРМ АТ «Миколаївгаз» з тотожним предметом спору та щодо привласнення газопроводу належної ОСОБА_1 та визнання незаконним нарахування за послугу з розподілу ПГ в розмірі 3000 грн. 11.04.2023 року ухвалено рішення по справі № 484/3399/22, провадження № 2/484/230/23, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення і інстанції, де Миколаївським апеляційним судом (в складі колегії суддів) апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду від 11.04.2023 року - без змін.

Відповідач вважає безпідставними доводи Позивача викладені в позовній заяві, позов взагалі не містить посилання на норми закону, які порушено саме Миколаївською філією, адже Відповідач не порушував будь-які права Позивача.

27.02.2025 року позивач надав заяву про заперечення на відзив, де позов підтримав та просив його задовольнити, позовні вимоги збільшив та просив повернути незаконно сплачені ним 6050 грн 50 коп, також просив стягнути на його користь витрати на консультації адвокатів на суму 8 тис. грн та понесені ним моральні страждання 20 тис грн.

10.03.2025 року представник відповідача надала заперечення на відповідь на відзив, де зазначили, що позивач не обгрунтував розрахунок суми в розмірі 5148,88 грн. що оспорюється, та розрахунок суми 6050,50 грн. що підлягає під стягнення. Щодо вимоги Позивача про стягнення 8 000 грн. на адвокатські витрати (складання позовних заяв) витрати на пересилку тощо, то вказані витрати документально не підтверджені та не доведені. Грошові кошти в якості компенсації моральної шкоди в розмірі 20 000 грн також не підлягають стягненню у зв`язку з відсутністю неправомірних рішень, дій чи бездіяльності працівників Відповідача.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного

З 01.10.2023 ТОВ «Газорозподільні мережі України», в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» має право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території Миколаївської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП 30 вересня 2015 р. №2494 (далі - Кодекс ГРМ) Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператората/або ГРМ документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глава 3 розділ VI Кодексу ГРМ). За адресою: АДРЕСА_2 , відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Факт приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу за вказаною адресою підтверджується підписаною заявою-приєднання до договору розподілу природного газу, (підписана 02.03.2024 року) та витягом про споживання природного газу споживачем, що свідчить про приєднання боржника до умов договору розподілу природного газу, відповідно до вказаного вище пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ.

Відповідно до абзацу 11 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, споживача у разів незгоди приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Докази наявності такої заяви в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 7 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.

Розділом ?І Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який с побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Згідно даних по особовому рахунку позивача замовлена потужність по об`єкту за адресою: АДРЕСА_3 становить: на 2023 газовий рік (період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року) складає 2493,12 M3, на 2024 газовий рік (період з 01 жовтня 2022 року по 30 вересня 2023 року) 2299,30 м3. на 2025 газовий рік (період з 01 жовтня 2023 року по 30 вересня 2024 року) - 1759,00 м3 Відповідно, місячна вартість розподілу газу складає: 2493,12 х 2,388 / 12 = 496,13 грн. на 2023 рік; 2299,30 х 2,388 / 12 = 457,56 грн. на 2024 рік. 1759.00 ? 2,388/ 12 = 350,04 грн на 2025 рік.

На виконання умов укладеного договору, позивачу в період 01.10.23 - 01.03.25 року включно було надано послуги з розподілу природного газу на загальну суму 7679,19 грн.

Позивач свій обов`язок щодо повної оплати послуг з розподілу природного газу не виконав, сплативши 5829,99 грн. Заборгованість позивача за послуги з розподілу природного газу перед Оператором ГРМ (Миколаївська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України») складає- 1849,20 грн.

16.08.2024 року позивач, на адресу Миколаївської філії, направив заяву щодо укладання договору реструктуризації заборгованості, яка виникла у позивача перед Оператором ГРМ за отримані послуги з розподілу природного газу за період з жовтня 2023 року по серпень 2024 року, згідно Договору розподілу природного газу від 02.03.2024 року. На підставі поданої заяви, 30.08.2024 року укладено Договір реструктуризації заборгованості на суму 4118,88 грн. (16.08.2024 року проведена часткова оплата рахунку в розмірі- 1030 грн. На виконання умов укладеного договору реструктуризації заборгованості, позивач щомісячно зобов`язався проводить оплату в розрізі- 800 грн.

Таким чином, позивач є споживачем природного газу є фізична особа, отримує природний газ на підставі договору з метою використання для власних потреб.

Відповідно до положень пунктів 1 та 2 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГРМ експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

Власники газової мережі, яка згідно з розділом II Кодексу кваліфікується як газорозподільна система, що не с Операторами ГРМ, та Оператори ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності) якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського віддання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ.

Згідно з положеннями пунктів 1-3 розділу ІІ Договору на користування складовими газорозподільної системи та договору на господарське відання складовими газорозподільної системи право власності на майно, передане за цими договорами належить власнику.

З метою безпечної експлуатації газорозподільної системи та доступу споживачів природного газу до газорозподільної системи власники газової мережі, яка згідно з розділом ІІ Кодексу ГРМ кваліфікується як газорозподільна система, зобов`язані врегулювати правові відносини з Оператором ГРМ шляхом укладання одного з чотирьох можливих договорів, передбачених пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГРМ.

Також суду зазначає, що позивач не надав доказів, що підтверджують право власності на майно особи та відповідної технічної документації по зазначеному газопроводу за адресою мешкання Позивача: АДРЕСА_3 .

Постановою НКРЕ КП від 30.09.2015 р № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р за № 1379/27824, затверджено Кодекс газорозподільних систем.

Цей Кодекс визначає, взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. зокрема умови забезпечення: надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу).

Відповідно до п. 1 гл. 1 розділу ІІІ Кодексу - експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

В Миколаївській області Оператором ГРМ, є Миколаївська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Суд знаходить недоведеною ОСОБА_5 його позовну вимогу про визнання встановленого боргу Миколаївською філією ТОВ «Газмережі» незаконним та його скасування та повернення незаконно сплачених 6050 грн 50 коп.

Вимоги про стягнення судових витрат також задоволенню не підлягають.

Належних та допустимих доказів своїх вимог позивач не надав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.22 ЦК України особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Підставою для відшкодування моральної шкоди в сумі 20 тис грн в даному випадку має бути встановлено наявність такої шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою.

Позивач не довів належними та допустимими доказами причинного зв`язку.

Посилаючись на вище викладене в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 354, 435 ЦПК України, суд

ухвалив

в задоволення позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 17.03.2025 року.

Суддя: