Номер провадження: 22-ц/813/1793/25
Справа № 519/1290/13-ц
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Дубінкіна Ю.М.,

від позивача ОСОБА_2 не з`явились,

переглянувши справу №519/1290/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Южного міського суду Одеської області від 11 листопада 2013 року у складі судді Барановської З.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , звернувшись 13 червня 2013 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що з 26 травня 2005 року по 31 серпня 2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 , що вона та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дочка проживає з матір`ю, батько не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, матеріально не підтримує, аліменти не сплачує.

Позивач ОСОБА_2 просила позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (а.с.2-5).

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 червня 2013 року відкрито провадження у справі (а.с.22).

Орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації надав висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 , в суді наданий висновок підтримав, пославшись на те, що це відповідає інтересам дитини (а.с.11, 46).

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 11 листопада 2013 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено (а.с.52-53).

25 травня 2024 року представником ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення (а.с.58-62).

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03 липня 2024 року відмовлено у поновленні пропущеного строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення; заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.110-111).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.115-118).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Участі у розгляді справи не брав, суд ухвалив рішення без належного повідомлення про розгляд справи. Позивач не повідомила суд про те, що у 2007 році відповідач отримав травму голови, як наслідок, захворів на епілепсію, з огляду на що не міг знайти постійну роботу та фактично весь час після народження дочки сам знаходиться на утриманні батьків. Позбавлення відповідача батьківських прав не слугує інтересам дитини. Винна поведінка батька, свідоме нехтування ним своїми батьківськими правами не доведені.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з дати ухвалення рішення минуло більш ніж 11 років. Сімейне життя з ОСОБА_1 не склалось через неналежну поведінку останнього, створювані ним численні борги тощо. Позови про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дитини було подано у 2010 році, про позбавлення батьківських прав у 2013 році. ОСОБА_1 серед всіх цивільних та кримінальних справ, де він є учасником, намагається оспорити лише судове рішення про позбавлення батьківських прав, що давно вступило у законну силу. Відповідач не займався і не займається вихованням дитини, не забезпечує її матеріально, не піклується про її розвиток, не спілкується з дитиною, з 2010 року жодного разу не відвідав доньку. Саме в інтересах дитини відповідач був позбавлений батьківських прав. Відсутність у відповідача доходів, на що він посилається, не є підставою для не виконання батьківських обов`язків (а.с.162-167).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.

ОСОБА_1 , 1986 року народження, ОСОБА_6 (у другому шлюбі ОСОБА_7 ), 1983 року народження, зареєстровали шлюб 26 травня 2006 року. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2010 року у справі №2-3979/10 шлюб розірвано; у рішенні суду вказано, що шлюбні відносини припинено у грудні 2008 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У рішенні суду про розірвання шлюбу вказано, що шлюбні відносини припинено у грудні 2008 року.

ОСОБА_9 17 червня 2011 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , у цьому шлюбі народилася дочка ОСОБА_11 , 2011 року народження.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказала, ОСОБА_1 не спростував, що ОСОБА_1 також мав інші сім`ї, де народилися інші діти.

Спільна дитина сторін ОСОБА_4 завжди проживала з матір`ю.

На підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №2-3980/2010 ОСОБА_1 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 18 серпня 2010 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мала місце заборгованість зі сплати аліментів. Допущення несплати аліментів в апеляційній скарзі ОСОБА_1 визнав та обґрунтував своєю хворобою, неможливістю працевлаштування, фактичним перебуванням його самого на утриманні своїх батьків.

Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 надано 24 квітня 2013 року органом опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області. Згідно Висновку орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , 1986 року народження, відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У Висновку вказано, що дитина тривалий час проживає з матір`ю, батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, її матеріальним становищем, не бере участі у її виховання та навчанні, фінансово не підтримує, має заборгованість по аліментам. У Висновку зазначено, що ОСОБА_1 на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явився, у телефонній розмові заперечив проти позбавлення батьківських прав, а несплату аліментів обґрунтував тим, що не було відомо місце проживання дружини.

Позов до суду про позбавлення батьківських прав подано 13 червня 2013 року, дитині ОСОБА_5 на той час було майже 7 років.

Додані до позову докази підтверджували ухилення батька від виконання батьківських обов`язків.

Про порушення ОСОБА_2 питання про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав останній достовірно знав, проте не виявив ні бажання прибути на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яка готувала документи для підготовки висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав, ні до суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 подав 11 липня 2024 року, тобто подав через майже 11 років та за декілька місяців до досягнення дитиною повноліття.

На протязі цих 11 років ОСОБА_1 з дитиною не спілкувався, ніякої участі у житті дитини не приймав.

Дитина ОСОБА_12 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У сенсі положень статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, за змістом яких батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої світи, готувати її до самостійного життя тощо.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Наявні в справі матеріали станом на дату ухвалення у 2013 році рішення були достатніми для висновку про невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків відносно дочки ОСОБА_13 та нехтування ним інтересами дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків, який застосовується за наявності зазначених статтею 164 СК України підстав та здійснюється тільки у судовому порядку. Перш за все, позбавлення батьківських прав спрямоване на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Позбавлення батьківських прав це засіб впливу на батьків, які само звільнилися від виконання законодавчо визначених обов`язків щодо дитини.

Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей є умисною протиправною поведінкою, яка характеризується психічним ставленням особи до своєї поведінки та її наслідків: усвідомлення особою суспільної небезпеки своєї поведінки; передбачення її суспільно небезпечних наслідків; бажання настання таких наслідків або свідоме припущення їх настання.

Ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки ОСОБА_13 було доведеним, відтак, передбачена пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України підстава для позбавлення батьківських прав була наявною.

Час, який минув з дати ухвалення у 2013 році судового рішення до дати оскарження у 2024 році рішення, лише підтверджує правильність судового рішення, оскільки за ці 11 років батько так і не з`явився у житті дитини.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Позивач довела ухилення відповідача від виконання свого обов`язку по вихованню дитини, наявні в справі докази були достатніми для позбавлення батька батьківських прав відносно дочки.

Правові підстави для ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи за відсутності відповідача та його належного повідомлення про справу, дату, час і місце розгляду справи та, як наслідок, про порушення норм процесуального права як обов`язкової підстави для скасування судового рішення, не приймаються.

Про порушення ОСОБА_2 питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 достовірно знав, на засідання органу опіки та піклування при підготовці висновку щодо позбавлення його як батька батьківських прав не з`являвся, спілкувався у телефонному режимі.

На судове засідання на 01 липня 2013 року до Овідіопольського районного суду Одеської області судову повістку ОСОБА_1 отримав 25 червня 2013 року, що підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.29).

Після передачі справи на розгляд до Южного міського суду Одеської області за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 відповідач на судове засідання 19 вересня 2013 року судову повістку отримав 07 вересня 2013 року, що підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення; на судове засідання 11 листопада 2013 року був повідомлений телефонограмою 19 вересня 2013 року о 16:00 годині тощо (а.с.43, 49).

Суд виконав вимоги норм процесуального закону щодо повідомлення відповідача про справу та її розгляд. Відповідач скористався процесуальним правом на участь у судових засіданнях на власний розсуд, у жодне судове засідання не з`явився, заперечень проти позову до суду не подав.

Підстави для висновку про розгляд справи з порушенням норм процесуального права щодо повідомлення про дату, час та місце розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 11 листопада 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 17 березня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

С.М.Сегеда