УХВАЛА

12 березня 2025 року

м. Київ

справа № 161/17885/24

провадження № 61-2770ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року в справі за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У вересні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 70 303, 08 грн, з яких: заборгованість за кредитним договором № 4486193 у сумі 30 515, 58 грн (7 312, 50 грн - сума заборгованості за основним боргом, 23 203, 08 грн - сума заборгованості за відсотками); заборгованість за кредитним договором № 78314146 у сумі 3 562, 50 грн (1 000, 00 грн - сума заборгованості за основним боргом, 2 562, 50 грн - сумазаборгованості за відсотками); заборгованість задоговором позики № 9386499 у сумі 36 225, 00 грн (9000, 00 грн - сума заборгованості за основним боргом, 26 325, 00 грн - сума заборгованості за відсотками, 900, 00 грн - заборгованість за комісією).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у загальній сумі 51 662, 50 грн, з яких: за договором позики № 4486193 від 15 червня 2023 року в загальному розмірі 14 062, 50 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу у сумі 7 312, 50 грн, заборгованості за відсотками у сумі 6 750, 00 грн; № 78314146 від 26 червня 2023 року в загальному розмірі 1 375, 00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу у сумі 1 000, 00 грн, заборгованості за відсотками у сумі 375, 00 грн; № 9386499 від 19 червня 2023 у сумі 36 225, 00 грн, з яких 9 000, 00 грн - сума заборгованості за основним боргом, 26 325, 00 грн - сума заборгованості за відсотками, 900, 00 грн - заборгованість за комісією.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

04 березня 2025 року представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Носковим О. М. через підсистему «Електронний суд» надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року у вказаній справі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 70 303, 08 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).

У касаційній скарзі представник заявника вказує, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), оскільки не сплачувати відсотки за кредитними договорами мають право всі військовослужбовці (АТО, мобілізовані, за контрактом).

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, вагомістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Проте представником заявника не наведено переконливих доводів стосовно того, в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб'єктів правовідносин.

Натомість доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями в частині стягнення з відповідача відсотків та стосуються переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких суд міг би визнати оскаржувані судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню, у касаційній скарзі не зазначено та не обґрунтовано.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і вони не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання представника заявника про зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко