Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-о/641/71/2025 Справа № 641/1893/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Маньковська О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності поширеної інформації,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника - адвокат Павловський В.А. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою, в якій просить встановити факт недостовірності поширеної інформації, що стосується ОСОБА_2 , опублікованої ІНФОРМАЦІЯ_1 на інтернет-ресурсі BlackBoxOSINT у статті із заголовком « ОСОБА_3 . Як начальник ДМС Києва та друг олігарха ОСОБА_4 заробляє надприбутки на легалізації росіян» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2

З наданих матеріалів вбачається, що заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту недостовірної інформації, посилаючись на те, що особи, які поширили недостовірну інформацію, невідомі, а відповідно до ст. 277 ЦК України, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Ознайомившись та проаналізувавши матеріали заяви про встановлення факту поширення недостовірної інформації, судом встановлено, що у справі провадження не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що передбачено частиною другою ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до положень пункту 3 частини четвертої ст. 277 ЦК України, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз`яснено, що відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 277 ЦК судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19) зазначено, що: «належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник вебсайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника вебсайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», власник вебсайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання вебсайту. За відсутності доказів іншого власником вебсайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до вебсайту, і (або) отримувач послуг хостингу.

У статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» зазначено, що веб-сайт - сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, зокрема об`єктів авторського права та/або суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту та/або облікового запису власника такого веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу в мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики та/або числової адреси за Інтернет-протоколом; веб-сторінка - складова частина веб-сайту, розташована за спеціальною адресою в мережі Інтернет; власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, та/або отримувач послуг хостингу.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про електронні телекомунікації», домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, що має унікальну назву (доменне ім`я), що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У зв`язку з цим, вирішуючи питання про те, в якому порядку має відбуватися захист чи відновлення порушених або оспорюваних прав, інтересів особи, суд має виходити не лише з характеру інформації, яку особа просить визнати недостовірною та спростувати (є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням), а й з того, чи наявний суб`єкт, що поширив відповідну інформацію.

Так, представник заявника зазначає, що при огляді загальнодоступного веб-сайту BlackBoxOSINT (https://blackboxosint.com) встановлена відсутність даних про авторів поширеної інформації та власників даного веб-сайту. З метою отримання інформації про власника веб-сайту BlackBoxOSINT (https://blackboxosint.com/) та інформації про автора публікації ІНФОРМАЦІЯ_3 на електронну адресу інтернет-ресурсу BlackBoxOSINT, вказану на веб-сайті BlackBoxOSINT (https://blackboxosint.com/) - ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено запит про надання інформації про власника та автора спірних публікацій, проте на даний час відповідь на запит не надійшла. З метою встановлення власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено моніторинг мережі Інтернет. Так, за інформацією з відкритого інтернет-ресурсу https://www.imena.ua/ стало відомо, що реєстратором доменного імені https://blackboxosint.com є компанія NICENIC INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED (Room 1704 Hang Lung Center Paterson Street, Causeway Bay, Hong Kong, адреса електронної пошти ). 21 листопада 2024 року на електронну адресу вказаної компанії направлено запит з метою отримання усіх наявних даних про реєстранта доменного імені https://blackboxosint.com. На даний час відповідь на запит не надійшла. Відповідно до Довідки з відомостями про власника вебсайту (вебсторінки), реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення від 10.01.2025 року №3/2025- Д, встановити власника вебсайту https://blackboxosint.com немає можливості. Також, з метою встановлення факту реєстрації інтернет-ресурсу BlackBoxOSINT у Реєстрі суб`єктів у сфері медіа станом на 21 листопада 2024 року направлено запит до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення. Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення листом від 27.11.2025 №16/1182 повідомила, що станом на 25.11.2024 у Реєстрі відсутні відомості про суб`єкта у сфері медіа з назвою Blackboxosint та до Національної ради не надходили документи на реєстрацію суб`єкта у сфері медіа з назвою Blackboxosint.

Із звіту ТОВ «Центр компетенції з формування доказів у мережі Інтернет "ВЕБ-ФІКС" від 10.01.2025 № 11/2025-ЗВ вбачається, що за результатами дослідження даних доменного імені blackboxosint.com, яким адресується веб-сайт https://blackboxosint.com, встановлено, зокрема, такі ідентифікатори: місцезнаходження, веб-сайт, адреси електронної пошти, телефону реєстратора доменного імені NICENIC INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED; хостинг-провайдера Cloudflare, Inc.

Враховуючи знеособленість даних про реєстранта доменного імені blackboxosint.com в службі WHOIS, а також те, що це доменне ім`я зареєстровано в публічному домені .com, що не належить до українського сегменту мережі Інтернет, реєстратор доменного імені та хостинг-провайдер є іноземними суб`єктами, з метою встановлення власника веб-сайту blackboxosint.com звернуто увагу на можливість витребування відповідно до законодавства:

- даних про реєстранта доменного імені blackboxosint.com - у реєстратора доменного імені NICENIC INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED;

- даних про отримувача послуг хостингу щодо розміщення програмного забезпечення веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_2 на спеціалізованому веб-сервері та забезпечення доступу до нього з мережі Інтернет - у хостинг-провайдера цього веб- сайту - Cloudflare, Inc.;

- даних про володільця облікового запису, що використовується для розміщення веб-сайту: https://blackboxosint.com у мережі Інтернет - у реєстранта доменного імені blackboxosint.com та/або отримувача послуг хостингу.

Отже, з метою встановлення власника веб-сайту https://blackboxosint.com, суд дійшов висновку про можливість отримання стороною заявника відповідно до законодавства даних про реєстранта доменного імені blackboxosint.com - у реєстратора доменного імені NICENIC INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED; даних про отримувача послуг хостингу щодо розміщення програмного забезпечення веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_2 на спеціалізованому веб-сервері та забезпечення доступу до нього з мережі Інтернет - у хостинг-провайдера цього веб- сайту - Cloudflare, Inc.; даних про володільця облікового запису, що використовується для розміщення веб-сайту: https://blackboxosint.com у мережі Інтернет - у реєстранта доменного імені blackboxosint.com та/або отримувача послуг хостингу.

Проте, заявником не надано доказів вчинення всіх можливих дій для встановлення власника веб-сайту та неможливості отримання ним відповідної інформації у спосіб передбачений чинним законодавством.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 січня 2025 року у справі № 755/1773/24 (провадження № 61-8158св24).

Заява про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування може бути розглянута в порядку окремого провадження лише за умови, що особа, яка поширила таку інформацію, невідома та її неможливо ідентифікувати.

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи той факт, що із поданої заявником заяви про встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації та її спростування, а також матеріалів доданих до неї, вбачається спір про право між заявником та власником веб-сайту, вказана вимога не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а даний спір може бути вирішено шляхом подачі позовної заяви в порядку позовного провадження до суду відповідно до положень ст.ст. 27, 175, 177 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про застосування частини четвертої ст. 315 ЦПК України і відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 293, 294, 315, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності поширеної інформації.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -О. О. Маньковська