Справа № 521/3239/25
Номер провадження № 2/521/3218/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Громіка Д.Д.,

при секретарі - Котигорох Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 204, в місті Одеса заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді, -

встановив:

У березні 2025 року ОСОБА_2 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 березня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики залишено без руху.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому по справі - судді Громіку Д.Д., мотивуючи її тим, що суддя Громік Д.Д. вже розглядав справу між тими самими сторонами з тих самих підстав позову та належним чином не дослідив фактичні обставини справи, до того ж провадження у вказаній справі, на погляд заявника, не було відкрито та розглянуто, а ухвала є та була необґрунтована та незаконна. Зазначає, що позовна заява ОСОБА_2 з невідомих обставин, другий раз поспіль знову знаходиться в провадженні у судді Громіка Д.Д. що викликає підозру щодо можливості незаконноговтручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху з тих підстав, що позивачем не зазначено вірного способу захисту цивільних прав, передбаченого ст. 15 ЦПК України, тобто неусунення в повному обсязі недоліків, викладених в ухвалі Малиновського районного суду м. Одеси від 05 березня 2025 року, неможливо визнати законним та обґрунтованим, оскільки суд фактично вдався до оцінки того, чи є спосіб захисту, обраний позивачем, належним та ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим вбачає в діях судді Громіка Д.Д. упередженість.

З 11.03.2025 року по 13.03.2025 року включно суддя Громік Д.Д. знаходився на лікарняному.

Суд, дослідивши доводи заяви про відвід та додані до неї документи, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З положень ч.ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України вбачається, що судді, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід учасниками справи з підстав, зазначених у статтях 36, 38 цього Кодексу. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частинами 1-3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід судді подана представником позивача до відкриття провадження у справі поза межами судового засідання, вона з підстав ч. ч. 8, 9 ст. 40 ЦПК України вирішується складом суду, який розглядає справу в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Вказаний перелік підстав носить вичерпний характер і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, дослідивши подану заяву про відвід судді Горміка Д.Д., матеріали справи № 521/3239/25, суд дійшов висновку, що ознак упередженості в діях судді не вбачається. Заявником не зазначено об`єктивних, передбачених законом підстав в обґрунтування відводу. А тому, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим. Відтак, заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Проте враховуючи позицію представника позивача, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід виходячи з наступного.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Самовідвід головуючим суддею заявляється з метою недопущення виникнення в учасників судового процесу будь-яких сумнівів щодо можливості необ`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення.

Так у березні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2024 року по даній справі було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року було задоволено заяву про відвід головуючого у справі Гуревського В.К., справу передано до канцелярії для повторного автоматизованого розподілу (а.с. 212-215).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року справу було передано на розгляд судді Громіку Д.Д.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики прийнято до свого провадження та залишено без руху.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики було залишено без розгляду у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

27 грудня 2024 року ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Зима Леонід Миколайович, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2024 року про залишення позову без руху та ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2024 року про залишення позову без розгляду було повернуто скаржнику.

03 березня 2025 року ОСОБА_2 повторно звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 року позовна заява передана до провадження судді Громіка Д.Д.

Отже зважаючи на те, що Зима Л.М., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , вдруге подав позов до того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, та суддею Громіком Д.Д. висловлена вже думка з приводу вказаної позовної заяви, суд вважає, що наведені обставини дають підстави припускати, що у випадку розгляду суддею Громіком Д.Д. позовної заяви у сторони позивача можуть виникнути цілком обґрунтовані сумніви у її неупередженості і об`єктивності.

З метою виключення підстав та мотивів у безсторонності судді, уникнення в подальшому сумнівів щодо упередженості чи об`єктивності розгляду справи, слід дійти висновку про наявність підстав для заявлення самовідводу на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Справу слід передати до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Вважати заявлений представником позивача Зимою Л.М. відвід головуючому судді Громіку Д.Д. - необґрунтованим.

Задовольнити самовідвід судді Громіка Дмитра Дмитровича по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Передати цивільну справу №521/3239/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики до канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси для подальшого визначення головуючого по справі, відповідно до вимог процесуального законодавства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.Д. Громік