Єдиний унікальний номер 341/435/25
Номер провадження 2/341/375/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , укладеного 25.11.2008 ;

-дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати з нею;

- стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,0 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 у позові заявила вимоги про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Вони є неоднорідними, потребують встановлення різних обставин, дослідження різних доказів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч. 4, 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини орган опіки та піклування має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» справи щодо питань пов`язаних з особистими, житловими і майновими правами неповнолітніх розглядаються спеціально уповноваженими на те суддями (складом суддів) за участю представників служб у справах дітей, крім випадків, передбачених законом.

Постанова Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) зазначає, що «Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково врахує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло».

Виходячи з вищенаведеного, позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно вказати третьою особою орган опіки та піклування, участь якого є обов`язковою при такому вирішенні спору згідно з ч. 4 ст. 19 СК України.

Згідно зі ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Натомість, в позові не викладено відомостей про вирішення такого спору органом опіки та піклування.

Також в позові не відображено з ким із батьків діти бажають проживати, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, виходячи з найкращих інтересів дитини.

Відсутні також посилання на докази розгляду питання проживання дітей та прийняття рішень органом опіки та піклування за місцем проживання дітей.

Крім того, позовна заява не містить обставин та доказів, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання дітей з матір`ю, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини.

Окрім того, висуваючи вимогу про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень на дитину, позивач належним чином не обґрунтувала необхідність їх отримання в зазначеній сумі, адже згідно приписам Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Відповідно до вимог статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Проте, будь - яких доказів на підтвердження або спростування цього до суду не надано.

Відсутні дані про фактичне місце проживання дитини з батьками.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175і177цьогоКодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.175,177,185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня вручення даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у вищезазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА