Справа № 638/2174/25
Провадження № 2/638/3115/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідачка), у якому просить розірвати шлюб, укладений 06.06.2023 між ним та Відповідачкою, зареєстрований Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №128 від 06.06.2023, судові витрати просить покласти на Відповідача. Позивач до позовної заяви надав оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . В якості правових підстав позову зазначає норми, визначені статтями 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Ухвалою суду від 13.02.2025 відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від представника Відповідачки адвоката Субочева С.Ю., 19.02.2025 надійшла заява про визнання позову, у якій він повідомляє про визнання Відповідачем позову, просить задовольнити позов та розглянути справу без участі Відповідачки та її представника.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив, що 06.06.2023 між Позивачем та Відповідачкою, укладено шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.06.2023, виданим Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №128 від 06.06.2023.

Позивач стверджує, що у позасудовому порядку Відповідачка розривати шлюб не бажає, майновий спір відсутній, у подружжя різні інтереси та погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та бачення спільного майбутнього, проживають окремо. Зазначені обставини роблять неможливим подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Нормами статті 104 СК України визначено, що однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Вказана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, у зв`язку з чим полегшений спосіб розірвання шлюбу є неможливим, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 11.11.2020 у справі №369/7035/18, суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Згідно з статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Оскільки з позову та заяви про визнання позову вбачається, що шлюбні стосунки між подружжям припинені, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте Сторони не мають наміру зберігати шлюб.

Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання цього шлюбу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що причини, що спонукають Позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам Сторін, а тому дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з вимогами статті 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 1211,20 грн підлягають стягненню з Відповідачки на користь Позивача.

Керуючись статтями 24, 104, 105, 110, 112, 114 СК України, статтями 4, 13, 18, 19, 141, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 06 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом № 128 від 06 червня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) ;

Відповідачка - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя О. В. Малахова