Номер провадження: 22-ц/813/692/25
Справа № 523/2758/22
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника АТ «Банк інвестицій та заощаджень» - адвоката Єфремової Ірини Вікторівни на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2023 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2022 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в розмірі 229960,67 грн. В своєму позові посилаються на те, що ОСОБА_1 26 грудня 2017 року прийнята на роботу на посаду старшого касира Одеського відділення №1 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та наказом від 26 грудня 2017 року №540/1-од відповідачку призначено матеріально відповідальною особою за зберігання цінностей. Відповідачка 15 листопада 2021 року при виконанні своїх службових обов`язків, неправильно оформила касову операцію, в результаті чого безпідставно самовільно поповнила свою платіжну картку на суми: 141312,11 грн та 999 897,96 грн не внесла готівкові кошти до каси банку, не оформила належним чином платіжні квитанції, не оформила прибутково-видатковий касовий ордер. В результаті цього, виникла сума дебіторської заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 229 960,67 грн (т. 1, а.с. 2-17).

19 вересня 2023 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси вирішено у задоволені позовних вимог АТ «Банк інвестицій та заощаджень» відмовити та стягнути на користь відповідача з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 12000 гривень (т. 2, а.с. 190-196).

14 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд» представник АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» - адвокат Єфремова Ірина Вікторівна подала апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2023 року. Представник апелянта не погоджується із оскаржуваним рішенням, вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Представник апелянта вказує на те, що виникненню над лімітної заборгованості відповідача у розмірі 229960,67 грн передували неправомірні дії відповідача, як матеріально відповідальної особи банку, у вигляді порушення своїх посадових обов`язків, перевищення повноважень, порушення вимог внутрішніх нормативних документів банку, зокрема, вимог Положення «Про емісію банківських платіжних карток» та Інструкції з обслуговування держателів платіжних карток. Представник апелянта зазначає, що після неправомірного поповнення відповідачем власного карткового рахунку, без внесення готівки до каси банки, з моменту відображення поповнених грошових коштів, подальше їх використання здійснювалося відповідачем як клієнтом банку. На думку представника апелянта, оскільки подальше користування грошовими коштами на власному картковому рахунку не залежало від того, що відповідач є старшим касиром банку, правовідносини між позивачем та відповідачем трансформувалися у цивільно-правові (договірні). Тому, представник апелянта вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив правову природу спірних правовідносин та помилково розцінив предмет позову виключно як матеріальну шкоду, завдану відповідачем під час виконання трудових обов`язків та безпідставно відхилив надані стороною позивача докази. Крім того, представник апелянта не погоджується зі стягненням на користь відповідача з позивача понесених витрат на правову допомогу, так як на адресу позивача не надходили документи на підтвердження понесених відповідачем витрат, а в самому оскаржуваному рішенні також не зазначено якими доказами підтверджуються такі судові витрати. З огляду на викладене в апеляційній скарзі, представник апелянта просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк інвестицій та заощаджень» грошові кошти у розмірі 229960,67 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат (т. 3, а.с. 1-16).

08.01.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Бориченко Катерина Валеріївна подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що поведінка позивача, викладена в його заявах суду в межах цієї справи є суперечливою, оскільки спочатку позивач посилається на завдання матеріальної шкоди відповідачем самостійно, в той же час зазначаючи про порушення останньою трудових обов`язків у спілкуванні з шахраєм. Представник зауважує, що апелянтом в скарзі спотворені обставини справи та в подальшому вся скарга ґрунтується на ілюзорному баченні банком ситуації, що мала місце 15.11.2021. Представник пояснила, що 15.11.2021 старший касир ОСОБА_1 на внутрішньобанківський телефонний апарат від менеджерів відділення банку отримала переадресований дзвінок від абонента, який представився співробітником термінального відділу банку та повідомив про необхідність проведення технічних маніпуляцій із термінальним обладнанням каси з метою налаштування, оновлення програмного забезпечення та перевірки його працездатності з використанням особистої зарплатної карти касира. Оскільки аналогічна процедура неодноразово проводилась у вказаному форматі, тому менеджер переключив абонента на відповідачку з внутрішньобанківського телефону, не звернувши увагу на номер, з якого здійснювався дзвінок. В процесі налаштування терміналу за інструкцією від абонента, старший касир вводила групи цифр у позиції терміналу депозит, тим самим несвідомо завантажуючи на свою зарплатну картку кошти, які потім одночасно списувалися з її рахунку дрібнішими сумами на різні рахунки. В період виконання команд зв`язок декілька разів обривався, абонент здійснював повторні дзвінки та менеджер банку знову з`єднував його з внутрішнім телефоном каси. Після чергового обриву зв`язку та виявивши, що з її рахунку списуються значні суми грошей, відповідач самостійно заблокувала зарплатну картку та звернулась до менеджерів відділення банку. В цілому сторона відповідача не погоджується з доводами апелянта та просить залишити оскаржуване рішення без змін (т. 3, а.с. 72-89).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 9, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Єфремова І.В. просила задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача - адвокат Бориченко К.В. заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять жодних актів ревізії, облікових документів, актів чи інших документів про недостачу матеріальних цінностей, виявлених в кінці операційного дня 15 листопада 2021 року у касі, де виконувала свої трудові обов`язки відповідачка.

Суд не взяв до уваги докази заподіяння відповідачкою матеріальної шкоди банку, надані позивачем, з огляду на те, що вони стосуються умов надання банківських послуг відповідачці, а отже за своєю природою свідчать виключно про існування цивільно-правових відносин між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та ОСОБА_1 , а не про порушення останньою своїх трудових обов`язків.

Враховуючи факт закриття ОСОБА_1 карткового рахунку НОМЕР_1 11 лютого 2022 року, суд доходить висновку, що станом на цю дату будь-яка заборгованість відповідачки перед позивачем відсутня, а враховуючи відсутність у матеріалах справи будь-яких інших доказів наявності матеріальних збитків, завданих ОСОБА_1 15 листопада 2021 року, наявність недостачі у розмірі 229 960,67 грн є недоведеною.

Позивач, обґрунтовуючи законність своїх вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 визначеної грошової суми, чітко не зазначив, які правопорушення допустила відповідачка враховуючи реальні фактичні обставини справи з посиланням на відповідні положення законодавства, трудового договору, локальних нормативно-правових актів.

Саме роботодавець повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно дотримуватись вимог законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Матеріали справи не містять будь-яких достатніх доказів наявності у позивача станом на 15 листопада 2021 року нормативно-правового акту, який би визначав процедуру проведення операцій налаштування, тестування, перевірки і т.д. РОS-терміналу, з яким би ОСОБА_1 була ознайомлена.

Комісією зі службового розслідування не виявлені причини заподіяння банку матеріальної шкоди, не встановлена форма вини відповідачки у цьому, не встановлена наявність вини інших осіб, які мали відношення до шахрайських дій, що відбулися в Одеському відділенні № 1 банку 15 листопада 2021 року, що жодним чином не сприяє встановленню дійсних обставин подій, що стали підставою для його проведення.

Матеріали службового розслідування не містять пояснень відповідачки, відібраних у неї у встановленому Положенням порядку, підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 зі звітом про проведення службового розслідування.

Судом не встановлено ознак прямого зв`язку між діями ОСОБА_1 , що мали місце 15 листопада 2021 року, та збитками, завданими позивачу, визначеними АТ «Банк інвестицій та заощаджень» у розмірі 229 960,67 грн. Тому суд вирішив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Наказом від 22 грудня 2017 року № 814-ос ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду старшого касира Одеського відділення № 1 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» з 26 грудня 2017 року (т. 1, а.с. 18).

22.12.2017 між ОСОБА_1 та АТ «Банк інвестицій та заощаджень» укладений Договір Карткового рахунку № РС117465-01, за умовами якого Банку відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок IBAN НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 64-65).

Наказом від 26 грудня 2017 року № 540/1-од ОСОБА_1 призначено матеріально-відповідальною особою за зберігання цінностей, що знаходяться у сховищі Одеського відділення № 1 банку та укладено Договір № 322 від 26 грудня 2017 року про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (т. 1, а.с. 19,20).

Наказом від 16 листопада 2021 року № 1363-од з метою об`єктивної перевірки фактів та з`ясування обставин щодо операцій самостійного поповнення власного карткового рахунку старшим касиром Одеського відділення № 1 ОСОБА_1 , призначене службове розслідування (т. 2, а.с. 5).

Наказом № 1091-ос від 16 листопада 2021 року відповідачку відсторонено від роботи на період проведення службового розслідування (т. 1, а.с. 108).

22.11.2021 складений Звіт про проведення службового розслідування (т. 2, а.с. 6-18).

07.12.2021 наказом № 1211-ос ОСОБА_1 звільнено з посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (т. 1, а.с. 109).

Нормативно правове регулювання та оцінка апеляційного суду

Апелянт посилається на те, що виникненню над лімітної заборгованості відповідача в розмірі 229 960,67 грн передували неправомірні дії відповідача як матеріально відповідальної особи банку, відповідно відбулася трансформація правовідносин банк старший касир банку та банк клієнт банку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що передумовою виникнення заборгованості на картковому рахунку відповідача є події, за яких старший касир банку зарахувала відповідні грошові кошти на цей картковий рахунок. Тобто, від правової кваліфікації дій старшого касиру банку залежить оцінка обґрунтованості вимог про стягнення заборгованості з відповідача як з клієнта банку. Окрім того, в останньому випадку необхідно дослідити факт розпорядження коштами безпосередньо клієнтом банку, а не третіми особами, в тому числі під час вчинення шахрайських дій.

Разом з тим, апелянт посилається на те, що закриття рахунку відповідача як клієнта банку не означає автоматичну відсутність у відповідача заборгованості, оскільки згідно Правил бухгалтерського обліку така заборгованість обліковується на рахунку № НОМЕР_2 для обліку дебіторської заборгованості працівника (згідно Плану рахунків, група рахунків 3552 «Нестачі та інші нарахування на працівників банку»).

Відповідно до п. 9.2.2 Положення про емісію банківських платіжних карток та здійснення операцій з їх використанням у АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» надлімітна заборгованість це заборгованість необумовлена договором та вважається простроченою з наступного операційного дня з дати її виникнення та відображається за балансовим рахунком обліку кредитів за окремим параметром аналітичного обліку простроченої заборгованості, за виключенням, якщо до її виникнення призвели дії працівників Банку, технічні збої у роботі обладнання Банку, Процесінгової установи тощо. Така надлімітна заборгованість відображається на відповідних рахунках з обліку дебіторської заборгованості за окремим параметром аналітичного рахунку простроченої заборгованості (т. 1, а.с. 51).

З наведеного вбачається, що банк самостійно відніс заборгованість в сумі 229 960,67 грн на рахунок з обліку дебіторської заборгованості в зв`язку з діями працівників банку, які призвели до виникнення такої заборгованості. Отже, банк самостійно визначився з причинами виникнення заборгованості дії працівника банку. Відтак, в контексті обставин даної справи, матеріально-правових вимог позивача та природи спірних правовідносин, апеляційний суд дійшов висновку, що спір в даній справі виник між роботодавцем та його працівником та полягає в покладенні матеріальної відповідальності на працівника та стягнення з нього шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КЗпП України роботодавець зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений.

Відповідно до ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду роботодавець повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 Договору № 322 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 26.12.2017 Банк зобов`язується створювати працівникові нормальні умови праці й виробничу обстановку, яка забезпечує збереження матеріальних цінностей та готівкових коштів, переданих працівнику.

Відповідно до п. 3 Договору № 322 у випадку незабезпечення Працівником збереженості наданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей та готівкових коштів, виявлення недостачі таких матеріальних цінностей, наднормативного природного зменшення, зниження якості або псування з вини Працівника, останній зобов`язаний відшкодувати заподіяну Банку шкоду (недостачу, вартість зіпсованих або відсутніх матеріальних цінностей тощо).

Відповідно до п. 6 Договору № 322 працівник не несе матеріальної відповідальності, якщо шкода заподіяна Банку не з його вини (т. 1, а.с. 19,20).

Відповідно до п. 3.30 Типової інструкції старшого касира Одеського відділення № 1 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» старший касир підтримує усі технічні засоби, надані в службове користування, в належному технічному та експлуатаційному стані в межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 4.1 Типової інструкції у своїй роботі старший касир відділення взаємодіє з іншими працівниками відділення та усіма структурними підрозділами Банку з питань, які відносяться до його посадових обов`язків (т. 1, а.с. 21-28).

22.11.2021 складений Звіт про проведення службового розслідування, відповідно до якого встановлено, що приблизно о 15 год 40 хв. до відділення банку на телефон провідного економіста відділення ОСОБА_2 зателефонував невідомий чоловік та попросив переключити на касира, що і зробила економіст. В 15:38 старший касир ОСОБА_1 відповіла на дзвінок. Відповідно до її пояснень чоловік представився співробітником термінального відділу ОСОБА_3 і запропонував виконати дії з налаштування ПОС-терміналу. Касир під час розмови, не кладучи слухавку, один раз виходила з каси та через одну хвилину повернулась з банківською карткою. Продовжуючи розмову касир проводить банківською карткою по ПОС-терміналу та здійснює певні маніпуляції з ним, після чого термінал видає касовий документ. З пояснень старшого касира, ОСОБА_3 сказав їй, що для оновлення/тестування ПОС-терміналу необхідна її зарплатна картка. Провівши банківською карткою по ПОС-терміналу вона ввела код 141312.11. 15.11.2021 о 15:42:41 на картку ОСОБА_1 було здійснено зарахування коштів через банківський ПОС-термінал в сумі 141 312,11 грн. О 16:01:50 за заявкою ОСОБА_1 співробітником Контакт-центру банку було проведено зміну (збільшення) лімітів по картці. В 16:06:02 було проведено успішну операцію переказу коштів з картки на карту іншого банку на суму 14 572,50 грн. Починаючи з 16:08:42 було здійснено 2 неуспішних спроби провести операцію (помилка ліміту на торгівельні операції 20 000 грн). О 16:22 співробітником Контакт-центру банку з зверненням ОСОБА_1 було проведено зміну лімітів (збільшення торгівельного ліміту та кількість операцій по картці). Починаючи з 16:23:30 з картки ОСОБА_1 було здійснено декілька успішних операцій переказу коштів на загальну суму 109 440 грн. В подальшому, о 16:36:47 на цю ж картку через банківський ПОС-термінал були зараховані грошові кошти в сумі 999897,96 грн. Починаючи з 16:37:54 було здійснено декілька успішних операцій переказу коштів на загальну суму 95 264,50. О 17:19 проведено токенізацію картки через сервіс ApplePay, що потребує вводу реквізитів картки. Розмови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по стаціонарному телефону велись з 15:38 год до 17:41 год. Після 17:41 год до касового вузла зайшла керівник відділення ОСОБА_4 , яка почала розмовляти з касиром щодо здійснення операцій за допомогою ПОС-терміналу і дійшла висновку, що старший касир проводить операції з тестування, на які не має повноважень, про які не знала начальник Відділення та можливі шахрайські дії. 18:01 співробітником Контакт-центру Банку за зверненням від клієнта ОСОБА_1 було проведено блокування двох платіжних карток з причини здійснення з картами шахрайський дій. О 18:05:02 через мобільний додаток BIS24 була спроба проведення операцій переказу коштів на суму 50200 грн, але картки вже були заблоковані. Починаючи з 19:25:05 до 19:31:47 старшим касиром ОСОБА_1 здійснено відміну операцій поповнення по власному картковому рахунку на загальну суму 1 141 210,07 грн. В результаті несанкціонованих транзакцій по рахунку виник несанкціонований овердрафт на суму 229 960,67 грн. За характеристикою поведінки старшого касира ОСОБА_1 управлінням банківської безпеки, старший касир в ході телефонних розмов у період часу з 15:38 год по 17:41 год виконувала вказівки по проведенню відповідних касових операцій, отримані в телефонній розмові та повідомляла співрозмовнику відповідну та запитувану інформацію, про результати їх проведення. Протягом всього часу розмови поводила себе безсумнівно впевнено, що виразилось паралельному з розмовою проведенні інших банківських операцій, підрахунку грошових коштів та ін. За результатами службового розслідування Комісією, окрім наведених старшим касиром порушень з посиланням на положення інструкцій, правил та ін. встановлено необхідність доопрацювання та актуалізації «Інструкції з обслуговування держателів платіжних карток в касах АТ «Банк інвестицій та заощаджень», затвердженої Правлінням № 01/07-1 від 01.07.2020 в частині детального опису дій касирів Банку щодо операцій з платіжними картками, які проводяться через ПОС-термінали (т. 2, а.с. 6-18).

Отже, з наведеного вбачається, що старший касир банку отримала телефонний дзвінок по внутрішній телефонній лінії банку, який був переадресований співробітником цього ж банку. В подальшому, телефонні дзвінки здійснювалися не безпосередньо до робочого телефону старшого касира, а шляхом переадресування дзвінка через того ж працівника банку. Вказані обставини свідчать про існування порядку взаємодії структурних підрозділів банку та його працівників, в тому числі на отримування зовнішніх телефонних дзвінків та, відповідно, взаємодії працівників банку з клієнтами в телефонному режимі, їх ідентифікації тощо. Разом з тим, позивач в процесі розгляду справи не надав будь-яких пояснень таким обставинам, локальних актів, які б регулювали таку взаємодію тощо.

Окрім того, відповідно до посадової інструкції відповідача, старший касир відділення взаємодіє з іншими працівниками відділення та усіма структурними підрозділами Банку з питань, які відносяться до його посадових обов`язків. За обставинами даної справи старшому касиру був переадресований телефонний дзвінок від особи, яка представилась співробітником термінального відділу та запропонувала виконати дії з налаштування ПОС-терміналу. Тобто, старший касир, яка безпосередньо в своїй роботі використовує технічне обладнання, в тому числі ПОС-термінал в телефонному режимі розпочала дії щодо тестування цього обладнання.

Послання апелянта на те, що 15.11.2021 в банку не проводилось тестування POS-терміналу та не приймався наказ про проведення такого тестування відхиляються апеляційним судом, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження про порядок проведення такого тестування (локальний акт, наказ правління тощо), в тому числі 15.11.2021 чи раніше/пізніше за часом, що позбавляє можливості належним чином встановити порядок проведення та дотримання цієї процедури працівниками. При цьому, позивач-апелянт не заперечував необхідність тестування та налаштування POS-терміналів, які використовуються банком, однак не надав будь-яких актів, інструкцій тощо з тестування та налаштування POS-терміналу.

За результатами службового розслідування Комісією встановлено необхідність доопрацювання та актуалізації «Інструкції з обслуговування держателів платіжних карток в касах АТ «Банк інвестицій та заощаджень», затвердженої Правлінням № 01/07-1 від 01.07.2020 в частині детального опису дій касирів Банку щодо операцій з платіжними картками, які проводяться через ПОС-термінали.

Крім того, відповідно до рекомендацій Комісії в Звіті про проведення службового розслідування від 22.11.2021, а саме п. 9 Департаменту банківських продуктів та електронного бізнесу доручено підготувати інформаційну довідку про типові схеми шахрайства із застосуванням електронних платіжних засобів (карток) та банківського термінального обладнання та забезпечити інформування всіх співробітників банку; підготувати та надати до учбового центру матеріали для підвищення кваліфікації працівників банку з питань виявлення, реагування та протидії шахрайським операціям із застосуванням електронних платіжних засобів (карток) та банківського термінального обладнання. Відповідно до п. 13 Відділу інформаційної безпеки поінформувати банки України (через Асоціацію банків України, НБУ або інші канали) щодо поновлення застосування шахраями схеми дзвінків до касових працівників для нібито тестування пристроїв або програмного забезпечення (т. 2, а.с. 18). Серед іншого, вматеріалах цивільної справи міститься копія електронного листа працівника банку, направлена начальникам відділень та іншим працівникам банку, в якому повідомлено про вчинення зловмисних дій 15.11.2021 особою, яка зателефонувала до відділення та повідомила, що є представником сервісної служби з обслуговування POS-терміналів (т. 1, а.с. 193-194).

Отже, в ході службового розслідування встановлено вчинення шахрайських дій щодо банківської установи та рекомендовано вжити заходи із запобігання повторенню таких інцидентів.

З наведеного вбачається, що роботодавцем не вжито в достатній мірі заходів, необхідних для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого працівнику майна (питання взаємодії працівників структурних підрозділів, ідентифікація клієнтів в телефонному режимі, забезпечення внутрішньої безпеки тощо). Питання про ступінь вини працівника роботодавцем не оцінювалось ані в ході службового розслідування, ані в процесі розгляду справи. За таких обставин відсутня можливість констатації вини працівника, а тому підстави для притягнення останнього до матеріальної відповідальності відсутні.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що відповідно до п. 2.4. Положення про проведення службових розслідувань у ПАТ «Банк інвестицій і заощаджень», затвердженого рішенням Правління Банку від 08 травня 2019 року № 08/05-1, у ході службового розслідування встановлюються наступні обставини: чи дійсно мало місце порушення / проступок; де, коли, при яких обставинах здійснено проступок / відбулося порушення; причини здійснення проступку / порушення; у чому виразився і як кваліфікується проступок; у чому виразилося порушення; наявність і ступінь вини в дії (бездіяльності) конкретних осіб, що брали участь або були присутніми при здійсненні порушення / проступку; обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність винних осіб; причини й умови, які сприяли здійсненню проступку / порушення; характер і розмір заподіяних збитків; інші відомості, що мають відношення до проступку / порушення.

Пунктом 2.14. Положення передбачено, що працівник, у відношенні якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема: давати усні та/або письмові пояснення і представляти докази по суті досліджуваних обставин; вимагати додаткового вивчення фактів і обставин, які розслідуються; знайомитися по закінченню службового розслідування зі звітом. Відповідно до п. 3.6 процедура проведення службового розслідування, визначена Положенням, передбачає також обов`язок банку витребувати у співробітника, по відношенню до якого проводиться службове розслідування, письмове пояснення, яке містить дату, час та місце його складання, а також дані особи, яка отримала пояснення (прізвище, ім`я, по батькові, посада) (т. 2, а.с. 124-128).

Дотримання порядку проведення службового розслідування встановленого законом та локальними актами є обов`язковим, в тому числі, для встановлення обставин порушення з метою з`ясування наявності підстав для притягнення працівника до матеріальної відповідальності. Разом з тим, в матеріалах даної справи відсутні докази, на підтвердження того, що відповідач була забезпечена наданими їй правами на участь в ході службового розслідування, в тому числі надання пояснень щодо подій 15.11.2021. При цьому, наявність пояснень, наданих працівником до проведення службового розслідування, безумовно не позбавляють працівника права на подання пояснень вже в ході службового розслідування. Тому апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апелянта.

Одночасно, апеляційний суд зауважує, що факт звернення до правоохоронних органів сам по собі не доводить наявність/відсутність в діях особи правопорушення, а лише підтверджує факт звернення до органу з заявою з викладенням істотних обставин та проведення необхідних дій в ході досудового розслідування. Тому апеляційний суд приймає до уваги відповідні доводи апелянта.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення обставин справи та застосування положень законодавства та локальних актів роботодавця й не впливають на правову кваліфікацію спору в контексті вище наведеного. Одночасно, апеляційний суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія А, №303-А, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, враховуючи вище надану оцінку обставинам справи, правовій природі правовідносин, кваліфікації спору, апеляційний суд дійшов висновку змінити та доповнити оскаржуване рішення в частині мотивування на підставі ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника АТ «Банк інвестицій та заощаджень» - адвоката Єфремової Ірини Вікторівни задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2023 року змінити та доповнити в частині мотивування, в іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст постанови складений 14 березня 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк