Справа № 174/1641/24
п/с № 2/174/150/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , який є громадянином України, та який, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер на території російської федерації.

Враховуючи, що вона є матір`ю померлого ОСОБА_3 , вона є спадкоємцем першої черги та має право на спадкування після смерті сина. До складу спадщини входить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що до осені 2024 року вона не мала оригіналу свідоцтва про смерть сина з апостилем, враховуючи факт смерті сина не на території України та припинення дипломатичних зв`язків між Україною та російською федерацією отримання відповідного свідоцтва було ускладнене.

Водночас, з метою реалізації права на спадкування, в серпні 2023 року, в межах встановленого строку, вона звернулася до приватного нотаріуса Жиганової Л.С., яка листом від 24.08.2023 № 371/01-16 повідомила, що надана нею копія свідоцтва про смерть не є підставою для відкриття спадщини та заведення спадкової справи, оскільки є копією, а не оригіналом як того вимагає законодавство.

В період з липня 2023 року по квітень 2024 року вона намагалася встановити факт смерті сина в судовому порядку з метою подальшої реєстрації смерті сина в органах РАЦС та отримання українського свідоцтва про смерть для заведення спадкової справи. Проте, рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08.01.2024 року по справі № 174/644/23, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.04.2024, в задоволенні її заяви про встановлення факту смерті було відмовлено.

Восени 2024 року їй вдалося отримати оригінал свідоцтва про смерть сина з апостилем та у зв`язку з чим, вона повторно звернулася до приватного нотаріуса Жиганової Л.С. з заявою про відкриття спадщини, прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою від 25.11.2024 № 439/02-14.02-31 приватним нотаріусом Жигановою Л.С. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після смерті сина у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю підтвердження родинних відносин спадкодавця зі спадкоємцем. Крім того, нотаріусом роз`яснено про її право звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин.

Зазначає, що строк для прийняття спадщини за законом після смерті сина був пропущений нею з поважних та об`єктивних причин. У зв`язку з відсутністю у неї тривалий час оригіналу свідоцтва про смерть з апостилем, вона була позбавлена можливості своєчасно звернутися до нотаріуса з метою заведення спадкової справи та прийняття спадщини. Водночас вона у весь цей час здійснювала заходи з метою усунення обставин, які перешкоджали їй реалізувати своє право на спадщину, в тому числі в судовому порядку, та одразу після усунення таких обставин звернулася до нотаріуса з відповідною заявою.

Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть та свідоцтва про право власності на квартиру прізвище спадкодавця зазначено як « ОСОБА_3 », в той час як згідно зі свідоцтвом про народження прізвище спадкодавця зазначено як « ОСОБА_4 », а матір`ю зазначена « ОСОБА_5 ». Проте інші ідентифікаційні відомості в даних документах та паспорті громадянина України, зокрема, дата народження, місце народження, адреса реєстрації, свідчать про те, що особа, зазначена в свідоцтві про смерть та свідоцтві про право власності на квартиру та особа, зазначена в свідоцтві про народження є однією і тією ж людиною, а розбіжності в написані прізвища спадкодавця викликані різним перекладом прізвища « ОСОБА_6 » з російської на українську мову.

Враховуючи вищезазначене та відсутність іншої можливості усунути відповідні перешкоди для оформлення права на спадщину після смерті сина, вона вимушена здійснювати захист своїх прав в судовому порядку шляхом звернення до суду з даним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин. Тому, просить позов задовольнити.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.01.2025 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2025 року задоволено клопотання заявника про витребування спадкової справи

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач та представник позивача в судове засідання з`явилися, позов просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, проте, від неї надійшла заява в якій вона просила розглядати справу без участи представника та про визнання позовних вимог в повному обсязі (а.с. 33, 34).

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що за паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 22.04.1999 року, дані позивача зазначені як, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

За паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 12.07.2000 року, анкетні дані спадкавця зазначені як, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Тоді, як в свідоцтві про народження Серія НОМЕР_3 , виданого повторно 14.11.2024 року Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 336, прізвище спадкодавця зазначено, як « ОСОБА_6 », прізвища батьків зазначені, як « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_6 » (а.с. 12).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_4 , виданого повторно 12.02.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області вбачається, що 29.09.1994 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розірвано та позивачу після розірвання шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 13).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть НОМЕР_5 від 29.04.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження Українська РСР, Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на території російської федерації, м. москва (а.с. 14).

Відповідно до копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_6 від 26.09.2008 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 20416140 від 30.09.2008, ОСОБА_3 належить на правах приватної власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15, 16).

З копії листа приватного нотаріуса Камянського нотаріального округу Дніпропетровської області Л. Жиганової за вих. № 371/01-16 від 24.08.2023, вбачається, що ОСОБА_1 до спливу строку, встановленого чинним законодавством 6 місяців з дати відкриття спадщини, 24.08.2023 року звернулася до нотаріуса щодо відкриття спадщини та заведення спадкової справи за фактом смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та надано копію свідоцтва про його смерть. Також, даним листом нотаріус повідомила ОСОБА_1 , що надана нею копія свідоцтва про смерть не є підставою для відкриття спадщини та заведення спадкової справи, оскільки є копією, а не оригіналом, як того вимагає законодавство. Для відкриття спадщини та заведення спадкової справи за фактом смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідно надати нотаріусу або оригінал свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, або оригінал відповідного документа, виданого компетентними органами іноземної держави за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України (а.с. 17).

Рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08.01.2024 року у справі № 174/644/23 ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_3 в певний час, відмовлено та яке набрало законної сили 03.04.2024 року. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.04.2024 року, зазначене рішення, залишено без змін (а.с. 18-26).

Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жиганової Л.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 439/02-14.02-31 від 25.11.2024 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутності підтвердження родинних відносин спадкодавця зі спадкоємцем (а.с. 27).

Після смерті ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жигановою Л.С. зареєстровано спадкову справу, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 73337399 від 22.11.2024 року, номер у нотаріуса 206/2024 (а.с. 28).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен окремо, пояснили, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_3 проживав за межами України, приїздив до ОСОБА_1 в гості, спілкувався також з іншими родичами, коли приїздив до матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При цьому, 24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія російської федерації проти України, в зв`язку з чим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовжений і діє до теперішнього часу. Так як, вказані обставини є загальновідомими, визнаються судом, та відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України, не потребують доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Якщо спадкодавець мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно із ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст поданих доказів та допитавши свідків, беручи до уваги вищевказані норми процесуального закону та зважаючи на ті обставини, що встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на оформлення права на спадщину, суд дійшов висновку, що в процесі судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що померлий ОСОБА_3 є сином позивача ОСОБА_1 .

Отже, вимогу про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити та встановити відповідний факт.

Також, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, доводи позивача та її представника, суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а також враховуючи визнання позову відповідачем, що не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та встановити позивачу додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном в три місяці з часу вступу судового рішення про це в законну силу. Визначений строк, на думку суду, є достатнім для вчинення необхідних дій, не перевищує встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що їх слід віднести на рахунок позивача, задовольнивши її клопотання у прохальній частині позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 76-80, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати за клопотанням позивача покласти на нєї.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ілюшик