Справа № 144/22/25
Провадження № 2/144/105/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Теплик в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,

в с т а н о в и в:

06 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за нею, право власності на земельні ділянки, кадастровий номер :02:000:0798 , площею 0,8395 га та кадастровий номер :02:000:0801, площею 0,5701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області.

В обгрунтування позовної заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . Після його смерті залишилося спадкове майно земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0391, площею 2,2804 га та земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0390, площею 3,3582 га, розташовані на території Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2013 року їй виділена частка у спадковому майні на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0391, площею 2,2804 га, а також по частки земельної ділянки виділено всім іншим спадкоємцям ( ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ) кожному. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок позивачу виділена земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0801, площею 0,5701 га. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2013 року їй виділена частка у спадковому майні на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0390, площею 3,3582 га, а також по частки земельної ділянки виділено всім іншим спадкоємцям ( ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ) кожному. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок позивачу виділена земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0798, площею 0,8395 га. Після смерті батька ОСОБА_5 позивач 06 грудня 2024 року звернулася з заявою в нотаріальну контору про укладення договору поділу спільного майна на вищевказані земельні ділянки, проте їй було відмовлено, так як відсутні інші сторони для укладення договору. Після смерті ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 та її брати ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 отримали свідоцтвом про право на спадщину, кожному було виділено свою частку та виготовлено технічну документацію. Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 06.02.2024 року між спадкоємцями ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було проведено розподіл спадкового майна та визнано право власності за кожним із них на земельні ділянки.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2025 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_6 на належного відповідача ОСОБА_3 .

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять проводити судове засідання у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у своїх заявах зазначили про визнання позову та проти задоволення позовних вимог не заперечують, просять розглянути справу за їх відсутності.

Згідно з вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с. 27).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_10 (а.с. 28).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12 серпня 2012 року, актовий запис № 41, батько позивача - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складалася з земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0391, площею 2,2804 га та земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0390, площею 3,3582 га розташованих на території Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5 на частку земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0391, площею 2,2804 га (а.с. 25) та свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5 на частку земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0390, площею 3,3582 га (а.с. 26).

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок ОСОБА_1 виділена земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0801, площею 0,5701 га та земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0798, площею 0,8395 га

За укладенням договору поділу спільного майна на вище вказані земельні ділянки позивач звернулася до Теплицької державної нотаріальної контори. Однак постановою нотаріуса за №211/02-31 від 06.12.2024 року позивачу було відмовлено, оскільки відсутні інші сторони для укладення договору про поділ спільного майна (а.с.6).

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 06.02.2024 року між спадкоємцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було проведено розподіл спадкового майна та визнано право власності за кожним із них на земельні ділянки (а.с. 66-67).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав позивачка змушена звернутися до суду з цією позовною заявою.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та п. 2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. п. 4.15, п. 4 глави 10, розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання всіх документів, які посвідчують право власності щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Статтею 1267 ЦК України - передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Таким чином з моменту прийняття спадщини двома або більше спадкоємців спадкове майно, як правило, є об`єктом їх спільної часткової власності. Частка у спадщині - є те ж саме, що і частка у праві спільної власності. Проте враховуючи схожість у правовому регулюванні при здійсненні поділу спадщини або виділу частки у натурі використовуються норми, які регулюють поділ майна, що є у спільній частковій власності або виділ частки з цього майна.

Поділ спадщини і виділ частки спадкоємця здійснюються на підставі положень ст.ст. 364-367 ЦК, що регулюють процедуру поділу (виділу частки) майна, що є об`єктом права спільної часткової власності з урахуванням особливостей поділу спадкового майна, визначеного нормами спадкового права.

Правочин про поділ спадщини здійснюється за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, і оформляється договором між ними, у якій зазначаються належні їм реальні частки у спадщині. Даний договір може стосуватися як поділу усього спадкового майна, так і виділу частки одного чи кількох спадкоємців. При цьому допускається грошова компенсація, якщо вартість майна є різною. При недосягненні згоди здійснюється у судовому порядку відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців. У останньому випадку поділ спадкового майна оформляється судовим рішенням (п. 230 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , має законне право на визнання права власності на земельні ділянки.

Керуючись ст.ст.10,12,13,43,49, 200,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0798, розміром 0,8395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0801, розміром 0,5701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повний текст рішення виготовлено 17.03.2025 року.

Суддя