Провадження № 2/522/361/25
У Х В А Л А

10 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Єрганінової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні 06.02.2025 представник відповідача ОСОБА_5 просила оголосити перерву з метою подання клопотання про призначення експертизи та підготовки вільних зразків підпису для її проведення, адже відповідач наразі знаходиться на лікуванні. Суд поклав на представника відповідача обов`язок забезпечити явку відповідача у судове засідання та надання експериментальних умовновільних та вільних зразків підпису. Суд попередив представника відповідача що невиконання таких вимог буде вважатися ухиленням від проведення експертизи та справа буде розглядатися за матеріалами справи, у судовому засіданні оголошено перерву до 10.03.2025.

До суду 10.03.2025 надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке мотивоване тим, що з`ясування факту складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) від 27.04.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 можливо лише у разі дослідження наявності підпису на європрооколі ОСОБА_1 , шляхом проведення експертизи.

У судове засідання 10.03.2025 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача ОСОБА_6 звернулася до суду 28.02.2025 з заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_2 10.03.2025 звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, адже ОСОБА_1 особисто не може з`явитися у судове засідання та надати вільні зразки свого підпису, у зв`язку з тим, що з 10.03.2025 перебуває на стаціонарному лікуванні.

Згідно п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

До заяви про відкладення надано направлення сімейного лікаря на планову госпіталізацію від 04.03.2025, однак доказів перебування ОСОБА_1 з 10.03.2025 у лікарні до заяви не додано. З 06.02.2025 представник відповідача мала достатньо часу для забезпечення явки відповідача до суду навіть поза межами судового засідання для надання вільних зразків підпису, однак не забезпечила виконання вимог суду про надання матеріалів необхідних для проведення експертизи, тому суд вважає причини неявки відповідача у судове засідання не поважними, тому підстав для його відкладення немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Отже, суд відмовляє у задоволенні заяви представника відповідача про відкладення розгляду справи, зважаючи на неповажність причин неявки, строки розгляду справи та достатність матеріалів для ухвалення обґрунтованого рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи, з огляду на наступне.

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Згідно п. 1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації. У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов`язаний (зобов`язана) зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи (п.1.4.Інструкції).

Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо) (п.1.1.1 Інструкції).

Основними завданнями технічної експертизи реквізитів документів є визначення відносної давності виконання документа або його фрагментів, а також послідовності нанесення штрихів, що перетинаються (п.3.2.4 Інструкції).

Заявником не було залучено до матеріалів справи документи необхідні для проведення почеркознавчої експертизи, що позбавляє суд можливості призначити у справі судову експертизу.

Отже, викладене у сукупності, свідчить про те, що призначення експертизи призведе до затягування розгляду справи, оскільки необхідних для проведення експертизи матеріалів не міститься в матеріалах справи, тому у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 103, 104, 109, 252, 258-260 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення судової почеркознавчої експертизи залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 12 березня 2025 року.

Суддя В.Я.Бондар