Справа № 133/675/24
Провадження № 2/131/215/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 р.м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шелюховського М.В.,

за участю секретаря Курман Ю.М.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Іллінці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи: Іллінецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,

встановив:

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 із позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи: Іллінецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства.

Позов мотивований тим, що під час спільного проживання (без реєстрації шлюбу) ОСОБА_1 із нині покійним ОСОБА_7 народилися троє синів- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи, що на момент народження дітей батьки не перебували у шлюбі між собою, у відомостях про батька було вказано - ОСОБА_8 , зі слів матері, хоча в дійсності біологічним батьком є - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про батька було внесено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, про що зазначено у відповідних витягах з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження.

На протязі 18 років, з 2002 року по грудень 2020 року ОСОБА_9 проживала однією сім`єю із ОСОБА_7 , народила та виховала трьох спільних дітей. Діти зростали у повноцінній родині із батьком та матір`ю, які не були в офіційно зареєстрованому шлюбі. Дані відомості підтверджуються актом обстеження житлово-побутових умов від 04 січня 2021 року, а також посвідченням багатодітної родини.

ОСОБА_7 не перебував у шлюбі, із першою дружиною був розлучений ще у 2001 році. Ві першого шлюбу у нього є двоє повнолітніх дітей, які є Відповідачами по даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 помер. Ще за життя він планував внести зміни до актових записів про народження дітей, однак не встиг це зробити. Відповідачам по справі було відомо про існування трьох неповнолітніх дітей у батька, саме тому позивачі по справі розраховували, що діти не залишаться без даху над головою та за спільною домовленістю із відповідачами успадкують житловий будинок, у якому наразі проживають, та який являється єдиним придатним для проживання місцем.

Діти, як неповнолітні особи, які на момент смерті спадкодавця проживали разом із ним являються такими, що фактично прийняли спадщину. Однак, як нам стало відомо спадкову справу було відкрито дітьми від першого шлюбу і місяць тому Відповідач 2 повідомила про необхідність виселення нас усіх із будинку у зв`язку із тим, що вона набула права власності на спадкове майно одноособово.

Своє батьківство ОСОБА_7 фактично визнавав протягом усього життя дітей, виховуючи їх із народження і будучи біологічним батьком, факт батьківства визнає також і ОСОБА_9 , однак довести фактично генетичний зв`язок є можливим лише завдяки проведенню ДНК експертизи по визначенню батьківства із відбором зразків у дітей, що є позивачами та дітей, що є відповідачами.

Враховуючи вищевикладені обставини позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та прав дітей у судовому порядку для визнання батьківства.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 05 червня 2024 року постановлено відкрити провадження у справі та проводити судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

25 червня 2024 року від відповідача ОСОБА_5 до Іллінецького районного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що позов не визнає в повному обсязі, в задоволенні позовної заяви просить відмовити.

25 червня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_10 до Іллінецького районного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що позов не визнає в повному обсязі, в задоволенні позовної заяви просить відмовити.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 липня 2024 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2024 року для правильного вирішення спору щодо батьківства постановлено правильні питання для встановлення/спростування батьківства, зобов`язано учасників справи з`явитись до Вінницького НДЕКЦ МВС України для проведення експертизи.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 листопада 2024 року для правильного вирішення спору щодо батьківства постановлено правильні питання для встановлення/спростування батьківства, зобов`язано учасників справи з`явитись до Вінницького НДЕКЦ МВС України для проведення експертизи.

22 листопада 2024 року до Іллінецького районного суду Вінницької надійшло клопотання експерта щодо забезпечення явки громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 для відбору експериментальних зразків для проведення експертизи.

20 грудня 2024 року до Іллінецького районного суду Вінницької надійшло повторно клопотання експерта щодо забезпечення явки громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 для відбору експериментальних зразків для проведення експертизи.

15 січня 2025 року від судового експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, у зв`язку з неприбуттям ОСОБА_5 до Вінницького НДЕКЦ МВС України.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 січня 2025 року провадження у справі відновлено, продовжено підготовчий розгляд справи.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 04 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також їх захисник адвокат Діденко Н.П. позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги не визнає.

Представник відповідачів ОСОБА_10 позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Іллінецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу, щодо винесення рішення покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала суду покази, що проживає по АДРЕСА_1 з 1996 року. Померлий ОСОБА_12 проживав поруч з першою дружиною до 2000 року, потім проживав з матір`ю, а після 2000 року почав проживати з ОСОБА_1 , далі в них появились 3-є спільних дітей.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав суду покази, що проживає по АДРЕСА_1 з 1999 року. Померлий ОСОБА_12 проживав поруч з матір`ю, а приблизно з 2003 року почав проживати з ОСОБА_1 , потім у них народились троє спільних дітей, ОСОБА_12 виконував батьківські обов`язки, возив дітей до школи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення та задоволення позову з таких підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №103 від 29 листопада 2005 року (а.с.9), ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Тягунської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, актовий запис №16 від 05 грудня 2011 року (а.с.10), ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Іллінецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №135 від 27 вересня 2016 року (а.с.11), де їх батьком зазначений ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_9 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно ч.1 ст. 135 СК України від 27 вересня 2016 р. № 6 (а.с.12) у актовому записі про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (за вказівкою матері) - ОСОБА_8 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно ч.1 ст. 135 СК України від 05 грудня 2011 р. № 0 (а.с.13) у актовому записі про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (за вказівкою матері) - ОСОБА_8 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно ч.1 ст. 135 СК України від 29 листопада 2005 р. № 5 (а.с.14) у актовому записі про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (за вказівкою матері) - ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 28 грудня 2020 року Іллінецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Іллінці Вінницького району Вінницької області у віці 60 років помер ОСОБА_7 (а.с. 15), відповідно довідки про причину смерті до форми № 106/о № 227 від 25 грудня 2020 року, причиною смерті стала ішемічна хвороба серця, дифузний міокардіосклероз з гіпертензією, хронічна серцево-судинна недостатність ІІІ ступеня.

Як видно з акту обстеження на предмет проживання від 04.01.2021 року (а.с.19) ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає з 2002 року за адресою: АДРЕСА_1 , весь час проживала разом із цивільним чоловіком ОСОБА_7 і трьома спільними дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_7 діти перебувають на утриманні матері.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 (а.с.22) ОСОБА_7 розірвав шлюб з ОСОБА_14 07 травня 2001 року.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Згідно з пункту 3 частини другої статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до частини другої статті 125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Отже, як випливає із даної норми існує добровільний порядок ( п. 1) і примусовий порядок (п. 3) згідно із статтею 125 СК.

Згідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Відповідно до статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Так судом установлено, що після призначення у вказаній справі судової молекулярно-генетичної експертизи відповідача ОСОБА_5 було тричі повідомлено про його участь у експертизі, проте він на ню не являвся.

У роз`яснення, викладених у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року , суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу, зокрема, частини другої статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до пункту 9 указаної Постанови, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі, коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (в залежності від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України , суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 по справі призначалась судово-генетична експертиза для вирішення питання, чи є відповідач ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 родичами по чоловічій лінії. Однак, судово-генетична експертиза не була проведена у зв`язку з неявкою ОСОБА_5 до експертної установи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_5 знав про наявність в суді цивільної справи щодо визнання батьківства та призначення судово-генетичної експертизи, однак, ухилився від явки для її проведення і суду не надав будь-яких доказів неявки для проведення експертизи з поважних причин.

Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оцінивши процесуальну поведінку відповідача ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що відповідач навмисно ухилився від явки до суду та від проведення судово-генетичної експертизи, яка призначалась за клопотанням позивача саме для встановлення/спростування факту батьківства. У той самий час, відповідач фактично визнав своє споріднення з відповідачами стосовно малолітніх дітей свого покійного батька, що народились у позивача ОСОБА_1 та померлого батька ОСОБА_7 .

Крім того, в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 підтвердили, що ОСОБА_1 та покійний ОСОБА_12 проживали разом та виховували трьох спільних дітей.

Змістом пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині третій 3 статті 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша статті 135 СК України).

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 р. № 52/2 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно із підпункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5 підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до пункту 2.16.4. зазначених Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За змістом статті 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

З урахуванням викладеного, зважаючи на наявні у матеріалах справи належні та допустимі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку підстав для задоволення позову про встановлення батьківства.

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за участю третьої особи: Іллінецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України - батьком - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Іллінецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести зміни до актових записів про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 103 від 29 листопада 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за №16 від 05 грудня 2011 року, виданого виконавчим комітетом Тягунської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за №135 від 27 вересня 2016 року, виданого Іллінецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відповідно до рішення суду, де у відомості про батьківство вказати батьком дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) грн. сплаченого ним судового збору.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) грн. сплаченого ним судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його повного складення шляхом подання апеляційної скарги. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 14 березня 2025 року.

Позивач 1: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , що діє в інтересах:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Позивач 2: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Адвокат позивача: Діденко Наталія Петрівна, ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач 1: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП не відомий, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач 2: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП не відомий, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 .

Адвокат відповідачів: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса: АДРЕСА_6 ;

Третя особа: Іллінецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса місця знаходження: 22700, вул. Соборна, 25 м. Іллінці Вінницького району Вінницької області.

Суддя: