Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

14 березня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.,

при секретарі Зарубі Н.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

10.02.2025 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 31767 гривень 44 копійок, а також витрати по сплаті судового збору.

Позов обґрунтовує тим, що 22.10.2021 року о 16 годині 40 хвилин в м. Черкаси по просп. Хіміків, 66 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортним засобом «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-205025411.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 02.12.2021 року у справі №707/2750/21, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП.

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти.

На підставі вищевказаного страхового акту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 31767 гривень 44 копійок.

Оскільки відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди покинув місце дорожньо-транспортної, то у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виникло право подати регрес ний позов на фактично виплачену суму до водія.

За вказаних обставин, позивач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 11.02.2025 року, відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження та відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.

Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.

Позивач просив проводити розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в передбачений ЦПК України спосіб, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з відсутністю відповідача, ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно ч.1 ст.4 та ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що у провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебувала справа про адміністративне правопорушення №707/2750/21 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, за результатами розгляду якої винесено постанову від 02.12.2021 року, яка набрала законної сили.

Як вбачається з вищевказаної постанови, судом встановлено, що 22.10.2021 року о 16 годині 40 хвилин в м. Черкаси по просп. Хіміків, 66 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем, не був уважним, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав перевагу у русі автомобілю «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,та здійснив з ним зіткнення, після ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди.

Також, у вказаній постанові зазначено, що враховуючи, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Ураховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, суд вважав за можливе, з врахуванням положень ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції 122-4 КУпАП, як найбільш серйозного із вчинених правопорушень.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.

Згідно преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п.1.1 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Згідно п.1.8 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Як вбачається з полісу №ЕР-205025411 обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.07.2021 року, у період часу з 20.07.2021 року по 19.07.2022 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Згідно полісу добровільного страхування наземних транспортних засобів від 08.01.2021 року № FO 896255, автомобіль «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був застрахований в АТ «СГ «ТАС».

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

04.11.2021 року АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату за страхове відшкодування по дог. № FO 896255 в сумі 45205,80 грн.

Також, 13.12.2021 року експертом-оцінювачем ОСОБА_2 , на замовлення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», оглянуто автомобіль «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що складено відповідний звіт, в якому зафіксовані виявлені під час огляду пошкодження вказаного автомобіля, вартість матеріального збитку завданого власнику легкового автомобіля 31767 гривень 44 копійок.

07.02.2022 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» затверджено страховий акт №99-1, яким вирішено здійснити перерахунок страхового відшкодування у сумі 31767 гривень 44 копійок АТ «СГ «ТАС», згідно договору цивільно-правової відповідальності автомобіля «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , яка була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Згідно платіжного доручення №3Р010782 від 08.02.2022 року, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувало на рахунок АТ «СГ «ТАС» грошові кошти у сумі 31767 гривень 44 копійок як страхове.

Відповідно до п.п. «в» п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Враховуючи, що після вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 , який керував автомобілем «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно полісу №ЕР-205025411, самовільно залишив місце пригоди та страховик здійснив страхове відшкодування завданої ОСОБА_1 шкоди, у позивача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виникло право регресного позову до ОСОБА_1 у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідачем відзиву на позовну заяву та заперечень не подано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень 00 копійок.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3028 гривень 00 копійок.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.979, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись ст.4, 5, 13, 76-82, 89, 102, 106, 110, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України,

вирішив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», адреса: м. Київ, вул. Глибочицька, буд.44, , завдану шкоду в порядку регресу у сумі 31767 гривень 44 копійок, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є. П. Тептюк