Єдиний унікальний номер: 378/70/25
Провадження № 2/378/89/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Замші В. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ставище в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

13.06.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду № С-607-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку № НОМЕР_1 . Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 72 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн.

Відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 10.12.2024 має заборгованість у сумі 83861 грн. 05 коп., з яких 46407,29 грн. за основною сумою боргу, 37454,21 грн. за процентами.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №С-607-0 від 07.06.2023 в сумі 83861 грн. 05 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору,

Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 21 січня 2025 року відкрито провадження, постановлено справу розглядами в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 41).

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи АТ «Ідея Банк» повідомлене належним чином (а. с. 56),

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 55).

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, проаналізувавши доводи сторін, наведені у їхніх заявах по суті справи, вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13.06.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду № С-607-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку № НОМЕР_1 . Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 72 % річних (п. 3.3). Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. (п. 3.1). Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди становить 49900 грн. (п. 3.2) (а. с. 18-21). ОСОБА_1 погодився із тим, що ДКБОФО, тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими угоди та зобов`язалася виконувати їх умови (п. 3.2) (а. с. 18).

Пунктами 3.3 угоди передбачено, що процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 72% річних. Повернення заборгованості за Кредитом здійснюється з дотриманням вимог ДКБОФО та чинних Тарифів Банку.

Пунктом 4.2 угоди визначено, що укладанням цієї угоди клієнт акцептує Публічну пропозицію про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Публічну пропозицію укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки АТ «Ідея Банк» (оферта), які розміщені на сайті Банку www.ideabank.ua.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується випискою про рахунку клієнта-фізичної особи за період з 06.02.2020 року по 10.12.2024 року (а. с. 24-25).

Судом також встановлено, що відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений термін та не сплатив нараховані відсотки, у зв`язку з чим сума заборгованості станом на 10.12.2024 має заборгованість у сумі 83861 грн. 50 коп., з яких 46407,29 грн. за основною сумою боргу, 37454,21 грн. за процентами, що підтверджується вищевказаною випискою та довідкою-розрахунком (а. с. 26).

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 07.05.2024 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново,протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцяти денний строк з дня направлення цієї вимоги до відповідача будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора (а. с. 27).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно із положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судовим розглядом було встановлено, що вказана угода про відкриття кредитної лінії відповідачем не оспорювалась, недійсною в судовому порядку не визнавалась, а відтак є чинною і підлягає до виконання його сторонами. ОСОБА_1 під час укладення вказаної угоди, ознайомився з її текстом та змістом в цілому, що підтверджується особистим підписом позичальника.

Таким чином, відповідачу банком була надана уся інформація, що надається кредитодавцем споживачу відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Оскільки, угода про відкриття кредитної лінії була підписана відповідачем без будь-яких застережень, суд приходить до висновку, що останній погодився з її умовами, та зобов`язався виконувати їх.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надана банком виписка за рахунком позичальника, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, у повному обсязі підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено довідці-розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц.

Суд приходить до висновку, що позичальником порушено встановлений договором обов`язок повернути кредит та сплатити проценти, а тому позикодавець, як це передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, правомірно звернувся з позовом про дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3028 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11, 207, 626, 627, 628, 510, 512, 514, 519, 638, 639, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за угодою № С-607-0 від 13.06.2023 року про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки в сумі 83861 ( вісімдесят три тисячі вісімсот шістдесят одна) гривня 50 копійок та на відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 17.03.2025 року.

Суддя Н. М. Марущак