Провадження № 2/357/1072/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

11 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_3 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь майнову шкоду в сумі 85 000 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.12.2022, приблизно о 21 год 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні кафе-бару «СССР» розташованого по АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_3 , один удар лівою ногою в бокову поверхню нижньої третини гомілки лівої ноги, а саме в ділянку гомілковостопного суглобу, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішньої кісточки лівої малогомілкової кістки, перелому кісточки внутрішньої лівої великогомілкової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Позивач з кінця грудня 2022 року до середини січня 2023 року відвідувала лікарів, аптеки та правоохоронні органи. За вказаний час позивачем придбано ліків і лікарських засобів на 17937,54 грн. 06.01.2023 відносно ОСОБА_2 було відкрито кримінальне провадження №0000090 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження), де ОСОБА_3 визнано потерпілою. Після відкриття кримінального провадження ОСОБА_2 почав робити кроки спрямовані на примирення з позивачем, обіцяв компенсувати всю заподіяну шкоду і вмовляв забрати заяву про вчинений злочин. 01.03.2023 ОСОБА_2 передав позивачу 15 000 гривень, які частково покрили понесені на той час витрати на придбання лікарських засобів. А також, сторони домовились, що ОСОБА_2 виплатить додатково 85 000 грн до 31 грудня 2023 року, про що 01.03.2023 відповідач склав відповідну розписку. Позивач розраховувала, що зазначена сума компенсує їй перенесений фізичний біль, витрачений час на відвідування медичних установ, аптек, органів поліції та прокуратури, витрати на заплановане лікування (операцію) у майбутньому (зняття пластини), реабілітацію, а також моральну шкоду.

Оскільки, відповідач вибачився перед позивачем, а також сторони досягли згоди щодо суми компенсації, 09.03.2023 ОСОБА_3 у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КК України, яке цього ж дня було судом задоволено.

Проте, досягнутої домовленості ОСОБА_2 не дотримався і на даний час не виплатив позивачу жодних коштів на виконання досягнутої угоди.

Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 05.11.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначив справу до розгляду (а.с. 42).

В судовому засіданні позивач підтримала позов, а також надала для огляду оригінал розписки та чеків і квитанцій.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128, 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням позиції позивача, суд постановив провести заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 22.12.2022, приблизно о 21 год 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні кафе-бару «СССР» розташованого по АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_3 , один удар лівою ногою в бокову поверхню нижньої третини гомілки лівої ноги, а саме в ділянку гомілковостопного суглобу, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішньої кісточки лівої малогомілкової кістки, перелому кісточки внутрішньої лівої великогомілкової кістки, які відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що стверджується обвинувальним актом від 27.02.2023 (а.с. 16-19).

Встановлено, що за клопотанням потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_3 від 09.03.2023р. було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 06.01.2023, відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п.7 ч. 1 ст. 284 КПК України, що стверджується копією ухвали від 09.03.2023 по справі № 357/2175/23 (а.с. 11).

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, історія хвороби № 11610, вбачається, що ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні з 29.12.2022 по 23.01.2023 із діагнозом: закритий уламковий перелом обох кісточок лівої гомілки зі зміщ. уламків, хронічна залізодефіцитна анемія, ГРВІ від 04.01.2023 (а.с. 10).

Позивачем долучено до матеріалів справи копії чеків про купівлю ліків, оригінали яких було оглянуто у судовому засіданні, та судом встановлені витрати пов`язані з лікуванням на загальну суму 18016 грн. 86 коп. Дати в наданих документах співпадають з періодом отриманого пошкодження і лікування (а.с. 30-31).

Зі змісту позовних вимог, вбачається, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження та перебувала на стаціонарному лікуванні, несла матеріальні витрати. Судом встановлено, що на час розгляду даної справи судом, відповідач відшкодував позивачу 15 000 грн.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

За ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 16 ЦК України передбачають, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідності до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільний позов у кримінальному провадження, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснено в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права /реальні збитки/.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна /немайнова/ шкода, заподіяна громадянину, також підлягає відшкодуванню. При цьому розмір моральної шкоди визначається судом з врахуванням характеру та ступеню діяння, особи, яка заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995р. за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи _розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п.9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Стосовно доведеності факту заподіяння шкоди та наявності вини відповідача, позивач, окрім іншого, посилається на ухвалу про закриття кримінального провадження та розписку від 01.03.2023 р. складену відповідачем про зобов`язання відшкодувати позивачу 85 000 грн (а.с. 11, 29).

Згідно ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача внаслідок заподіяння їй тілесного пошкодження, тривале лікування та понесення в зв`язку з цим витрат, через що позивач була позбавлена звичного способу життя, можливості працювати, необхідність звернення до суду за відновленням порушеного права, а також, враховуючи ступінь вини відповідача, та із застосуванням принципів розумності і справедливості суд дійшов висновку про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування позивачу моральної шкоди 15 000 грн.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Також, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в сумі 18016,86 грн., яка складається з понесених позивачем витрат на лікування травмованої відповідачем ноги. Суду було надано позивачем письмові докази щодо лікування і придбання ліків саме на суму 18016,86 грн. Оригінали даних доказів було досліджено судом. Однак, позивач не обґрунтувала і не надала докази в підтвердження зобов`язання відповідача виплатити їй 85 000 грн. При тому, що дана розписка не містить зазначення підстав виникнення даного зобов`язання, так само не вказано в рахунок чого позивач отримала від відповідача 15 000 грн.

З огляду вище наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню в рахунок відшкодування позивачу матеріальної шкоди 18016,86 грн. /витрати на лікування/ та в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн. Відповідач не спростував наведених висновків суду, не подав доказів проведеного відшкодування, не заперечив позовні вимоги, не скористався своїм правом та не подав відзив на позов.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 -3 ст. 12 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) майнову шкоду в сумі 18016 грн. 86 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн., всього до стягнення 33016 грн. 86 коп. (тридцять три тисячі шістнадцять гривень вісімдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

З урахуванням ч. 3 ст. 124, ч. 6 ст. 259 ЦПК України, повний текст рішення виготовлений 17.03.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола