Справа № 507/69/25
Провадження № 2/507/103/2025
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" березня 2025 р. селище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Вужиловського О.В.,
при секретарі судового засідання - Войковській І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Любашівка Одеської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства із обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач товариство із обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 03 січня 2025 року звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики.
19 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 191124/2, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право вимоги до боржників, вказаним в реєстрі боржників , а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права такої вимоги. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 191124/2 від 19 листопада 2024 року ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 4800 грн. 00 коп., з яких: 1000 грн. заборгованість за сумою основного боргу; 1800 грн. заборгованість за процентами; 2000 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями.
Всупереч умов договору позики, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків.
В позові заявлено клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 , про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст..128 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням.
Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явився.
28.01.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Підодвірного Т.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивачем не доведено факт виникнення зобов`язань, не надано належних доказів того, що відповідачем було укладено договори позики, позивачем не доведений факт отримання ним права вимоги до відповідача, розрахунок заборгованості поведений не вірно, а саме застосовано положення ст. 1049 ЦК України та ст. 625 ЦК України (а.с.58-66).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 14 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
19 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 191124/2, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право вимоги до боржників, вказаним в реєстрі боржників , а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права такої вимоги. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 191124/2 від 19 листопада 2024 року ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 4800 грн. 00 коп., з яких: 1000 грн. заборгованість за сумою основного боргу; 1800 грн. заборгованість за процентами; 2000 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Із змісту умов зазначених договорів вбачається, що вони підписані з використанням електронного підпису одноразовим згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Частинами 1,2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Отже, за таких обставин, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що відповідач договори не укладав.
Кошти відповідачу були перераховані на картки, які були зазначені відповідачем при укладенні договорів.
З довідки АТ «АБАНК» № 20.1.0.0.0/7-202502/1309 від 25.02.2025 року видно, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , фінансовий номер НОМЕР_2 . З виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 видно, що 21 липня 2024 року на його картку було зараховано 8500 грн. та 1000 грн., що підтверджує виконання договорів від 21.07.2024 року з боку ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» в частині надання коштів.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України.
Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитних договорів, паспортами споживчих кредитів, і не спростована відповідачем в установленому законом порядку.
Отже, відповідачем не виконано грошове зобов`язання по поверненню коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи належать витрати, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач поніс витрати по сплаті судового збору 3028 грн. (а.с.1) , вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.
Представник відповідача надав до суду клопотання про стягнення судових витрат із позивача на користь відповідача, при цьому зазначив , що витрати на правничу допомогу адвоката складають 8000 грн. В задоволенні позову задоволено повністю, а тому підстав для стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.133, 141, 258-259, 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд,
Позов товариства із обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики - задовольнити частково.
Стягнути із товариства із обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 2000 грн. судових витрат.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя: Вужиловський О.В.