справа № 462/829/25
УХВАЛА

17 березня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ, -

в с т а н о в и л а :

ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» 31.01.2025 року звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 11506 грн. 19 коп., а також судового збору в розмірі 302 грн 80 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п.1 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Частиною 3 ст.163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно із відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 17.03.2025 року, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована на АДРЕСА_1 , а не за вказаною в заяві про видачу судового наказу адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до відповіді №1202349 від 17.03.2025 року відомості щодо права власності ОСОБА_1 чи інших речових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, відсутні документи, які підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 є власником або користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_2 , тобто є боржником за такою заявою про видачу судового наказу.

Виходячи із вищенаведеного, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 163-165, 167 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 11506 грн. 19 коп., а також судового збору в розмірі 302 грн 80 коп.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», що згідно із ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Іванюк І.Д.