Номер провадження 2/489/1088/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про зміну способу стягнення і розміру аліментів

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну способу стягнення і розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Миколаївського апеляційного суду м. Миколаєва було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сьогодні склалася ситуація ,коли позивач не в змозі платити такий розмір аліментів ,в зв`язку з тим, що в нього на утриманні перебуває мати ОСОБА_6 ,яка є особою з інвалідністю другої групи, в зв`язку з чим матеріальний стан погіршився, з моменту хвороби матері, звільнився з роботи та здійснює догляд за нею, не має інших доходів, окрім виплати по догляду за матір`ю. З цих підстав просив суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено рішенням раніше на стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів ,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Ухвалою від 06.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16.02.2011 у ц/с №22ц/430/2011 рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2010 змінено, стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м. Миколаєва, на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2010 до досягнення ОСОБА_5 повноліття, після чого у розмірі1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання ОСОБА_1 до її повноліття.

Згідно з відомостями Пенсійного фонду України (Форма ОК-5) за 2022 рік річний дохід позивача cклав 93065,40 грн.

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру ФО-платників податку про джерела /суми нарахованого доходу станом на 08.11.2024 позивач має джерело отримання доходів - Департамент праці та соціального захисту населення ММР (січень, червень), квітень та травень - ТОВ "РУШ".

Відповідно до довідки №510704 ОСОБА_6 має другу групу інвалідності.

Згідно з довідкою № 850 від 10.06.2024 позивач перебуває на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Інгульського району департаменту праці та соціального захисту населення ММР та отримує допомогу на догляд за особою з інвалідністю 2 групи ОСОБА_6 з 01.04.2023 по 31.01.2024 та з 01.05.2024 по 31.10.2024.

Відповідно до Розрахунку заборгованості від 18.11.2024 №160105 позивач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 20738,54 грн.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

Згідно з ч. 2 ст.182СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані устатті 192 СК України обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зміну розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3від 15.05.2006 (далі-постанова Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006)вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,повнолітніх дочки,сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач просив суд змінити йому розмір присуджених рішенням суду аліментів з 1/3 на 1/4. Проте, враховуючи рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16.02.2011, що міститься в матеріалах справи, старша дитина ОСОБА_5 став повнолітнім ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто на момент звернення позивача до суду з цим позовом за наведеним вище рішенням суду, з нього має стягуватись вже не 1/3, а 1/4, оскільки почала діяти умова, прописана в резолютивній частині рішення - стягнення аліментів в розмірі 1/4 з моменту досягнення ОСОБА_5 повноліття. Окрім того, суд зазначає, що на даний час з позивача за рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16.02.2011 взагалі не мають стягуватись аліменти на утримання ОСОБА_5 у зв`язку з досягненням ним повноліття.

Саме про таку зміну розміру аліментів і просив в прохальній частині позовної заяви позивач - змінити розмір аліментів з 1/3 на 1/4.

Тому, враховуючи наведені обставини, при вирішенні питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зміни розміру аліментів саме в такому розмірі, як просить позивач, оскільки на даний час рішення суду про стягнення з позивача аліментів вже має виконуватись саме таким чином.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13,89,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 180-184,192 СК України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позову.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.03.2025.

Суддя В. В. Кокорєв