Справа № 683/297/25
12 березня 2025 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого - судді Андрощука Є.М.
з участю секретаря Бадаєвої Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами позики,
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з нього заборгованість 155327,05 грн, з яких:
за кредитним договором № 2475804 в розмірі 7999,35 грн, з яких: 2850 грн - основне зобов`язання; 4639,35 грн - проценти; 510 грн - комісія за надання кредиту;
28.03.2024р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2475804. 28.08.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №28082024/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 28.08.2024 до договору факторингу №28082024/1 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7999,35 грн, з яких: 2850 грн - основне зобов`язання; 4639,35 грн - проценти; 510 грн - комісія за надання кредиту.
Представник позивача в судове засідання не з`явився та звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто положення щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно зі ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання , зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином суд дійшов висновку, що перерахування суми позики на банківський рахунок позичальника є істотною умовою договору, а отже, і обов`язковою умовою для виникнення обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними.
На підтвердження укладення договору позики між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 позивачем надана копія договору позики №2483616 від 07.03.2024р., згідно з яким товариство зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 5200 грн на строк 30 днів шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) в розмірі 2,5% від суми позики.
Таким чином суд дійшов висновку, що перерахування суми позики на банківський рахунок позичальника є істотною умовою договору, а отже, і обов`язковою умовою для виникнення обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними.
Натомість судом установлено, що позивачем не надано документ, який підтверджує факт перерахування коштів за договором позики в сумі 5200 грн на банківський рахунок відповідача.
На підтвердження укладення кредитного договору між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 позивачем надана копія договору про споживчий кредит №2475804 від 28.03.2024р., згідно з яким товариство зобов`язується передати позичальнику грошові кошти в сумі 3000 грн на строк 15 днів шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві кредит, сплатити комісію 17% від суми кредиту та проценти в розмірі 2,1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, 2,3% (стандартна ставка) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
28.08.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №28082024/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. На підтвердження факту передачі права вимоги до ОСОБА_1 позивачем надано витяг з реєстру боржників від 28.08.2024 до договору факторингу №28082024/1, згідно з яким сума заборгованості становить 7999,35 грн, з яких: 2850 грн - основне зобов`язання; 4639,35 грн - проценти; 510 грн - комісія за надання кредиту.
Таким чином суд дійшов висновку, що перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника є істотною умовою договору, а отже, і обов`язковою умовою для виникнення обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними.
Натомість судом установлено, що позивачем не надано документ, який підтверджує факт перерахування коштів за кредитним договором в сумі 3000 грн на банківський рахунок відповідача.
На підтвердження укладення кредитного договору між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 позивачем надана копія договору про споживчий кредит №6449332 від 03.04.2024р., згідно з яким товариство зобов`язується передати позичальнику грошові кошти в сумі 4000 грн на строк 345 днів шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві кредит, сплатити комісію 23% від суми кредиту та проценти згідно з графіком платежів у розмірі 2,06% на день.
Таким чином суд дійшов висновку, що перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника є істотною умовою договору, а отже, і обов`язковою умовою для виникнення обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними.
Натомість судом установлено, що позивачем не надано документ, який підтверджує факт перерахування коштів за кредитним договором в сумі 4000 грн на банківський рахунок відповідача.
Таким чином суд дійшов висновку, що перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника є істотною умовою договору, а отже, і обов`язковою умовою для виникнення обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними.
Натомість судом установлено, що позивачем не надано документ, який підтверджує факт перерахування коштів за кредитним договором в сумі 7000 грн на банківський рахунок відповідача.
Таким чином суд дійшов висновку, що перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника є істотною умовою договору, а отже, і обов`язковою умовою для виникнення обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними.
Натомість судом установлено, що позивачем не надано документ, який підтверджує факт перерахування коштів за кредитним договором в сумі 7000 грн на банківський рахунок відповідача.
Таким чином суд дійшов висновку, що перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника є істотною умовою договору, а отже, і обов`язковою умовою для виникнення обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними.
Натомість судом установлено, що позивачем не надано документ, який підтверджує факт перерахування коштів за кредитним договором в сумі 4000 грн на банківський рахунок відповідача.
Таким чином суд дійшов висновку, що перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника є істотною умовою договору, а отже, і обов`язковою умовою для виникнення обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними.
Натомість судом установлено, що позивачем не надано документ, який підтверджує факт перерахування коштів за кредитним договором в сумі 5000 грн на банківський рахунок відповідача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ст.83 ЦПК України), а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Судом установлено, що позивачем не надано доказів, які підтверджують факт перерахування коштів за договорами позики та кредиту, а отже, не доведено виникнення у відповідача обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними.
Також судом установлено, що на підтвердження заборгованості відповідача за кредитними договорами та договорами позики позивачем надано розрахунки заборгованості, складені не первісним кредиторами, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», що не відображають ні періоди, за які здійснювалось нарахування процентів, ані відсоткові ставки. Оскільки позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження заборгованості відповідача, хоча саме на позивача покладено обов`язок щодо доведення заявлених позовних вимог, наявність такої заборгованості є недоведеною.
Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 76-80, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд. 30; .

Відповідач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення суду складене 17 березня 2025 року.

Суддя Є.М. Андрощук