№ 207/1031/25
№ 2/207/816/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В

Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 01 червня 1999 року вона, її чоловік ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 приватизували квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, видане згідно з розпорядженням фонду комунальної власності від 01.06.1999 року №5п/1850-р. Згідно Договору про визначення часток у спільній сумісній власності їм належало по 1/3 частини у праві спільної часткової власності на квартиру.

Після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , вона отримала у спадок 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , та стала власницею 2/3 часток квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її син - ОСОБА_3 , подарував їй свою 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та вона стала власницею всієї квартири.

31 січня 2025 року вона звернулись до державного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Астахової О.С. з приводу розпорядження квартирою але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із наявністю арешту на 1/3 частку квартиру, бо нотаріус отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. Здійснивши перевірку фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно було встановлено наявність обтяження арешту нерухомого майна 1/3 частки квартири на підставі Постанови Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції АЕ 975719 від 26 грудня 2007 року, зареєстрованого Другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 07 лютого 2008 року за № 6545167, де боржником є її син ОСОБА_3 .

Звернувшись до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), отримала відповідь з пропозицією звернутися до суду для вирішення питання про зняття арешту, бо в період винесення Постанови не діяв Єдиний державний реєстр виконавчих документів (автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку електронних виконавчих документів, а також надання інформації з нього), а здійснити пошук інформації на паперових носіях не можливо, так як відповідно до п.2 Розділу XI наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить 3 роки. У відповіді також зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 , наявний запис про обтяження за №6545167 від 07.02.2008 року на 1/3 частину квартири, за якою вказаний власник ОСОБА_3 , за постановою № АЕ 975719 від 26.12.2007 виданою Баглійським відділом ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 «Про виконавче провадження», арешт з майна боржника можливо зняти лише на підставі рішення суду, а ч. 2 цієї статті зазначено, що у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна, арешт майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

На підставі вище наведеного зазначає, що на момент винесення постанови про арешт 1/3 частини квартири, а саме 26 грудня 2007 року та її реєстрації 07 лютого 2008 року, її син - ОСОБА_3 , який проходить службу в ЗСУ та на теперішній час після бою 06.12.2024 року, так як його тіло не знайдено, вважається безвісті зниклим, ще 19 вересня 2007 року подарував їй свою 1/3 частку квартири, тобто майже через три місяці як він перестав бути власником 1/3 частки, а вона набула право власності на цю 1/3 частку квартири та стала власником всієї квартири, накладений арешт.

Отже, внаслідок накладення арешту на нерухоме майно, вона позбавлена можливості реалізувати свої права власника, які передбачені законодавством України.

За таких обставин для реалізації своїх прав вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

На підставі зазначеного позивачка в позовній заяві просить суд: зняти арешт з майна, а саме: з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 шляхом зняття арешту з цього нерухомого майна та заборони на його відчуження, який накладено на підставі Постанови Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції АЕ 975719 від 26.12.2007 року, зареєстрованого Другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 07.02 2008 року за № 6545167.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, заперечень проти позовних вимог не надано.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 410763341 від 31.01.2025 вбачається, що на 1/3 частину майна ОСОБА_3 , державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ накладено арешт (арк.с. 6).

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло, видане згідно з розпорядженням фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська від 01.06.1999 року №5п/1850-р, квартира АДРЕСА_1 належала позивачці ОСОБА_1 , її чоловіку ОСОБА_2 , та її сину ОСОБА_3 (арк.с. 7).

Згідно Договору про визначення часток у спільній сумісній власності їм належало по 1/3 частини у праві спільної часткової власності на квартиру (арк.с. 7 на звороті).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, від 04 жовтня 2005 року, після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 отримала у спадок 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (арк. с. 8).

Відповідно до Договору дарування частини у праві власності на квартиру від 19 вересня 2007 року, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик Л.Л., зареєстровано в реєстрі № 2222, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 свою 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (арк. с 9).

Листом Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дныпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.02.2025 повідомлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено що за адресою: АДРЕСА_2 , наявний запис про обтяження за №6545167 від 07.02.2008 року на 1/3 частину квартири, за якою вказаний власник ОСОБА_3 , за постановою № АЕ 975719 від 26.12.2007 виданою Баглійським відділом ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції (арк. с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також суд звертає увагу на те, що на момент винесення постанови про арешт 1/3 частини квартири, а саме 26 грудня 2007 року та її реєстрації 07 лютого 2008 року син позивачки ОСОБА_3 вже не мав права власності на спірну 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , так як ОСОБА_3 ще 19 вересня 2007 року подарував позивачці свою 1/3 частку квартири, тобто арешт був накладений майже через три місяці після того, як він перестав бути власником 1/3 частки, а позивачка навпаки набула право власності на цю 1/3 частку квартири та стала власником всієї квартири.

Відтак, існування на даний час обтяження у виді накладення арешту на нерухоме майно порушує права власності позивача щодо розпорядження своєю власністю.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Встановлено, що позивач зверталася із заявою про зняття арешту на належне їй нерухоме майно, однак виконавчою службою відмовлено у знятті такого обтяження.

Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом встановлено, що на даний час не існує відкритого виконавчого провадження в рамках якого накладено арешт, відсутність зазначених відомостей, беручи до уваги, що позивач звертався із заявою про зняття цього арешту, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на її майно та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право ОСОБА_1 на мирне володіння нерухомим майном.

Суд також звертає увагу, що позивачка позбавлена іншого способу захисту своїх прав, аніж скасування арешту із належного їй майна.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на повноцінне володіння своїм майном внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 49, 81, 82, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Ялтинська, буд. 2 про зняття арешту з майна, задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт майна, а саме: з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 шляхом зняття арешту з цього нерухомого майна та заборони на його відчуження, який накладено на підставі Постанови Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції АЕ 975719 від 26.12.2007 року, зареєстрованого Другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 07.02 2008 року за № 6545167.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюєєься з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко