КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 88-ц/824/31/2025
У Х В А Л А

14 березня 2025 року місто Київ

справа № 381/5806/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів cудової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б.,Ратнікової В.М.

розглянувши заяву Осьмак Андрія Васильовича , подану в інтересах ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 17 травня 2024 у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року залишено без змін.

24 лютого 2025 року до Київського апеляційного суду від Осьмак А.В. в інтересах ОСОБА_2 подано заяву про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 17 травня 2024 у зв'язку з нововиявленими обставинами.

25 лютого 2025 року Київським апеляційним судом до Фастівського міськрайонного суду Київської області направлено запит про витребування справи № 381/5806/23.

04 березня 2025 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Проте, вказана заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню апелянту виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року) сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Рада адвокатів України рішенням від 12 квітня 2019 року № 41 затвердила Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Пунктами 4-6 вказаного рішення від 12 квітня 2019 року № 41 встановлено, що адвокатам України в строк до 01 січня 2022 року дозволено використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону.

Типова форма ордера, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, із змінами та доповненнями, діє після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні).

Визнано таким, що втратило чинність Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, із змінами та доповненнями, крім Додатка № 1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, та пункту 18 Положення, які діютьдо 01 січня 2022 року.

Отже, з 01 січня 2022 року видача нових ордерів можлива лише шляхом їх формування на сайті НААУ.

Ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України (пункт 2 Положення).

Згідно з пунктом 3 Положення в Україні встановлюється єдина, обов'язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Відповідно до пункту 6 Положення бланки ордерів згідно із затвердженою типовою формою генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua, слідуючи командам системи.

Пунктом 11 Положення передбачено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Таким чином, Рада адвокатів України, затвердивши в новій редакції Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, передбачила впровадження процедури електронного генерування ордерів на надання правничої (правової) допомоги адвокатом через особистий кабінет адвоката на офіційному вебсайті НААУ.

Ордер, згенерований онлайн, містить усі необхідні реквізити звичайного ордера, а також має двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ. При генеруванні ордерів їм присвоюється серія кожного регіону.

Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних ЄРАУ. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному вебсайті НААУ та в адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ (пункт 7 Положення).

Як вбачається із заяви, вона підписана адвокатом Осьмак А.В. в інтересах ОСОБА_2 , який на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів останнього в Київському апеляційному суді надав ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АА №0038489.

Зі змісту зазначеного ордера вбачається, що останній не відповідає вимогам Положення, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, оскільки він виконаний не на бланку, згенерованому на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів Ураїни та не містить обов'язкових реквізитів, а саме двовимірного штрих-коду (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.

А тому, відсутні підстави вважати, що адвокат Осьмак А.В. підтвердив свої повноваження подавати заяви в інтересах ОСОБА_2 до Київського апеляційного суду.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2025 року у справі №0417/9215/2012 (провадження №61-16245ск24) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 лютого 2025 року у справі №910/7914/24.

Інших документів на підтвердження повноважень Осьмак А.В. діяти в інтересах ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції матеріали справи не містять.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 426 ЦПК України, до заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами до неї додається, зокрема документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником.

Згідно ст. 427 ЦПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Як вбачається з п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках якщо її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки, Осьмак А.В. не надав відповідних документів згідно з вимогами ч.4 ст.62 ЦПК України на підтвердження його повноважень подавати та підписувати заяву від імені ОСОБА_2 , а тому згідно з п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення заяви не перешкоджає стороні позивача повторному зверненню із заявою, оформленою відповідно до вимог ст.426 ЦПК України за своїм підписом або подану через представника.

У зв`язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, сторона позивача має право повторного звернення до суду із заявою.

Керуючись ст.ст. 185, 426 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Осьмак Андрія Васильовича , подану в інтересах ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 17 травня 2024 у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення- повернути заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: