Провадження №2/523/2432/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
"06" лютого 2025 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого судді - Дяченко В.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Томілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти на утримання доньки- ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви 28 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В обґрунтування позову позивач зазначає, що з відповідачем по даній справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2016 року.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеса від 30 вересня 2020 року (справа №523/10998/20) шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Посилаючись на те, що дитина після розірвання шлюбу проживає та зареєстрована разом з позивачем, матеріально забезпечує доньку лише позивач, відповідач в свою чергу протягом 3х років відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні доньки, ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню та матеріальному забезпеченню доньки, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилась. При цьому в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду повернувся конверт із рекомендованими повідомленнями із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 4 ч. 8ст. 128 ЦПК Україниднем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, враховуючи, що судом судова повістка про виклик відповідача в судове засідання направлялася за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , актовий запис №7141, виданий Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.(а.с.13)

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеса від 30 вересня 2020 року справа № 523/10998/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.( а.с.3).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14).

Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 02.07.2020 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки від 09.04.2024 року №1862, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 29.02.2024 року по теперішній час.

Отже, судом достовірно встановлено, що на теперішній час сторони разом не проживають. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Визначаючи розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує вік та потреби дитини, її стан здоров`я, те, що батьки проживають окремо, дитина проживає з позивачем, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також бере до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви -28.08.2024 року до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів на думку суду не поставить відповідача в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 259, 265, 268, 273,280 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,192 Сімейного Кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн., але не менше але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви -28.08.2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 1 211,20 гривень на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2025 року.

Суддя: