Провадження № 2-о/202/41/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

представника заявника Садиленко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Садиленко О.Л. звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що ОСОБА_1 з 1961 року до теперішнього часу проживає в квартирі, яку у 1998 році разом із членами своєї сім`ї приватизував у спільну власність. Серед інших членів сім`ї ОСОБА_1 у приватизації взяв участь чоловік матері заявника ОСОБА_3 , з яким у ОСОБА_1 відсутнє кровне споріднення. Водночас заявник, його мати та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 1970 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і до теперішнього часу жодна особа не заявляла власних прав щодо спадкування майна останнього. За таких обставин ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак заявник позбавлений можливості оформити власні спадкові права належним чином, оскільки потребує підтвердження факт проживання однією сім`єю разом із ОСОБА_3 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відтак ОСОБА_1 змушений звертатися до суду із цією заявою та просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 надала письмові пояснення в яких зазначала, що 20.09.1975 одружилася із ОСОБА_1 , який в той час проживав разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Після реєстрації шлюбу вона стала проживати разом зі своїм чоловіком, його матір`ю та ОСОБА_3 за вищевказаною адресою. У 1990 році мати її чоловіка ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у встановленому порядку. Наголошувала, що вони постійно проживали однією сім`єю за вищезазначеною адресою впродовж тривалого часу, мали спільні права і обов`язки, вели спільне господарство, турбувалися один про одного, надавали один одному допомогу. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, а ОСОБА_3 залишився проживати разом з нею та її чоловіком. Через стан здоров`я з весни 2011 року ОСОБА_3 не вставав із ліжка. Догляд за непрацездатним та безпорадним ОСОБА_3 здійснювала вона та її чоловік - ОСОБА_5 , якому вона допомагала. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого її чоловік організував його поховання. Крім того, зазначала, що не має наміру щодо спадкування після померлого ОСОБА_3 .

Представник Дніпровської міської ради надав письмові пояснення в яких зазначав, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Метою звернення заявника із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього. Звертає увагу, що до матеріалів заяви про встановлення факту, постійного проживання однією сім`єю не надано доказів того, що у спадкодавця відсутні інші спадкоємці. Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження. З урахуванням спору про право заява ОСОБА_6 має розглядатися у порядку позовного провадження. Просили суд залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Представник ОСОБА_1 надав письмові заперечення проти заяви представника Дніпровської міської ради в яких зазначав, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_5 реалізує власні права щодо спадкування майна після смерті чоловіка матері заявника, з яким останній впродовж тривалого часу проживав однією сім`єю. У даній спадковій справі відсутній будь-який спір, оскільки жодна особа, окрім заявника, не претендує на спадкове майно. Відсутній будь-який спір про право та Дніпровською міською радою не надано будь-яких доказів зворотного, а тому клопотання про залишення без розгляду у справі побудоване виключно на припущеннях представника Дніпровської міської ради.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні викладені в заяві обставини підтримали та просили задовольнити.

ОСОБА_2 зазначала, що з 1975 року до квітня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, мали спільний побут та вели спільне господарство. Зазначала, що вони з чоловіком здійснювали догляд за ОСОБА_3 , оскільки за станом здоров`я він перебував у безпорадному стані. Повідомила суду, що вона не претендує на спадкове майно ОСОБА_3 .

У судове засідання, призначене на 13.03.2025, представник Дніпровської міської ради не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із прийняттям участі у судовому засіданні в іншому суді. У судовому засіданні, призначеному на 04.11.2024, просив залишити заяву без розгляду, оскільки існує спір про право.

Наведені представником Дніпровської міської ради обставини в обґрунтування причин неявки у судове засідання не можуть бути визнані судом поважними, адже не є об`єктивно непереборними. Дніпровська міська рада, як учасник судового процесу, не позбавлена права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Представником Дніпровської міської ради було надано пояснення на заяву, з відповідними доказами в обґрунтування своїх заперечень, які судом були прийняті та долучені до матеріалів справи.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

16.01.1998 ОСОБА_1 видано Дніпропетровським вагоноремонтним заводом ім. С.М. Кірова свідоцтво про право власності на житло, згідно розпорядження № 1050, яке зареєстроване в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», запис в реєстровій книзі № 429п за реєстровим № 366-300. Вказане свідоцтво про право власності на житло видане ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що окрім вказаного документу підтверджується також і листом від 27.06.2024, виданим комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради № 7495.

ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , актовий запис № 83 від 09.05.1957.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.08.1990, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 8 від 15.08.2024.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 17.06.2010, актовий запис № 796.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 18.04.2013, актовий запис № 498.

Згідно листа відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-7901 від 12.06.2024 за наявними даними будинкової книги та картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 30.03.2000 по 30.05.2013. Склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_3 становить - 3 (три) особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована з 30.03.2000 по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 30.03.2000 по теперішній час; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , була зареєстрована з 30.03.2000 по 30.05.2018.

У судовому засіданні в якості свідків було допитано ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які повідомили суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 більше двадцяти років проживали однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство. ОСОБА_3 був людиною похилого віку та постійно хворів, через що не справлявся самостійно з побутовими та іншими потребами, а тому заявник разом зі своєю дружиною здійснювали догляд за померлим ОСОБА_3 .

У судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_10 , яка є донькою заявника, та яка повідомила суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно проживали однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство. ЇЇ батько та мати здійснювали догляд за померлим ОСОБА_3 , оскільки останній у квітні 2011 року отримав перелам шийки стегна і після цього вже не вставав із ліжка до кінця свого життя. Повідомила суду, що у померлого ОСОБА_3 немає інших спадкоємців.

У судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_11 , який є зятем заявника, який повідомив суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство. Про зазначені обставини йому стало відомо з 1995 року.

У судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_1 , який повідомив суду, що він, його мати та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 1970 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і до теперішнього часу жодна особа не заявляла власних прав щодо спадкування майна останнього. Повідомив суду, що він разом зі своєю дружиною здійснював догляд за померлим ОСОБА_3 , оскільки останній у квітні 2011 року отримав перелам шийки стегна і після цього вже не вставав із ліжка до кінця свого життя.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним (див. постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22)).

Згідно копії спадкової справи та під час розгляду справи в суді жодна особа не заявляла про наявність у неї претензій щодо спадкового майна.

Необхідність встановлення факту спільного проживання для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору.

Отже, доводи представника Дніпровської міської ради про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, нічим не підтверджені.

Вищевикладене дає правові підстави для висновку про доведеність факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда