Справа №523/9734/24
Провадження №2/504/1977/25
Комінтернівський районний суд Одеської області
УХВАЛА

17.03.2025с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Ориник М.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, клопотання адвоката Попроцького Д.М. в інтересах ОК «ЖБК «Південно будівельна компанія», про витребування доказів (проєктно- кошторисної документації, дозвільної документації на будівництво), призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи та судову оціночну (товарознавчу) експертизу у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» про стягнення суми пайових внесків, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила суд стягнути з відповідача суму пайових внесків (з урахуванням вступного внеску) за пайовим договором № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 року (з урахуванням змін, що були внесені Додатковою угодою від 02.06.2008 року до Пайового договору № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 року та Додатковою угодою від 14.06.2012 року до пайового договору № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 року), що був укладений між ОСОБА_1 та ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», що становить еквівалент 222377,51 доларів США за курсом НБУ на день оплати.

Позов в цілому обгрунтований тим, що відповідно до умов договору позивач як асоційований член кооперативу має вносити пайові внески на будівництво житла, а кооператив має збудувати та передати позивачці (асоційованому члену) введений до експлуатації житловий будинок, загальною площею 220 кв.м., який розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 .

Строк передачі будинку позивачці грудень 2014 року.

Позивачка стверджує, що вона справно платила пайові внески.

Проте, відповідач не виконав умови договору, і тому позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача пайових внесків що сплачені за умовами договору.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.06.2024 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.07.2024 року задоволено заяву представника позивача- адвоката Єгорова Д.С., накладено арешт на земельну ділянку площею 0,2142 га, кадастровий номер :02:001:0857, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , накладено арешт на земельну ділянку площею 0,2136 га, кадастровий номер :02:001:0856, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала не оскаржувалась Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» в апеляційному порядку.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2024 року справу передано до розгляду за підсудністю до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.01.2025 року матеріали справи прийняті до свого провадження.

В підготовчому засіданні представник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» подав клопотання про витребування доказів (проєктно- кошторисної документації, дозвільної документації на будівництво), призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи та судову оціночну (товарознавчу) експертизу.

Своє клопотання представник обгрунтовує тим, що представлені позивачкою докази не відповідають ступені готовності зведеного нерухомого майна, і тому, на думку представника відповідача, слід провести у справі відповідні експертизи.

Для проведення експертиз слід отримати відповідну документацію.

Представник Алдохіної Ю. заперечував, вважав, що предмет спору визначений у позові, не змінювався, стосується невиконання умов договору щодо будівництва житла.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в судовому засіданні сторони, суд дійшов до наступного:

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч.1 ст. 84 ЦПК України).

Суд враховує, що у матеріалах справи містяться сам договір про пайову участь, додатки до нього.

Предметом спору у даній справі є грошові кошти, які сплачені за договором про пайову участь.

Суд в теперішній час не вбачає підстав вважати надані докази неповними та недостатніми для встановлення істини по даній справі.

З доданих доказів можливо встановити і наявність спірних правовідносин, і обгрунтування чи навпаки порушеного права позивача.

Тобто у задоволенні клопотання витребування будівельної, технічної та дозвільної документації слід відмовити.

Питання призначення у цивільній справі експертиз врегульовано правилами ст. ст. 102, 103 ЦПК України.

Оцінюючи правові підстави заяви про призначення експертиз у даній справі, суд розглядає доводи порушення прав позивача через призму можливого недотримання умов договору про пайову участі, і виходить з наступного:

Втручання в право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом визнання незаконною процедури передачі майна у власність, загалом є предметом регулювання ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), що ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року.

Усталена практика Європейського Суду з прав людини (серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.82, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.86, «Щокін проти України» від 14.10.10, «Сєрков проти України» від 07.07.11, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.00, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.09, «Трегубенко проти України» від 02.11.04, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.14) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Ст. 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до частини першої ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, і може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Яким чином порушені у клопотанні про призначення експертиз питання впливають на встановлення істини у предметі спору, представник відповідача не вказав.

Суд нагадує, що предметом спору є грошові кошти, які сплачені за договором про пайову участь, і оцінка правомірності дій сторін договору має здійснюватись судом через призму умов та правил укладеного між сторонами договору та додатків до нього.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. ст. 76-80 ЦПК України).

Суд вважає, що у даній справі зібрано достатньо доказів для надання оцінки як доводам позову так і заперечень щодо позовних вимог.

Решта доводів зводиться до оцінки доводів позову, відповідь на які суд має надати лише після розгляду справи по суті.

Таким чином підстав для задоволення даного клопотання не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 102-103, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Попроцького Д.М. в інтересах ОК «ЖБК «Південно будівельна компанія», про витребування доказів (проєктно- кошторисної документації, дозвільної документації на будівництво), призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи та судову оціночну (товарознавчу) експертизу у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» про стягнення суми пайових внесків, - відмовити.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів від дня проголошення ухвали.

Суддя В. К. Барвенко