Справа № 468/2483/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

12.02.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., за участю секретаря судового засідання - Онофрійчук М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, яким, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,3901 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0111 та земельну ділянку площею 5,5725 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0211, розташовані в межах території Єрмолівської сільської ради, Баштанського району, Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка успадкувала за законом право на обов`язкову частку в спадщині та не оформивши своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

На обґрунтування вимог в заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, земельну ділянку площею 2,3901 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0111 та земельну ділянку площею 5,5725 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0211, розташовані в межах території Єрмолівської сільської ради, Баштанського району, Миколаївської області, що належали спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну дідянку серії МК №051227 від 25.10.2004 року, виданого Баштанською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження голови Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області 16.08.2004 року №710-р. Вона (позивач) є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Спадкоємцем першої черги за законом була донька спадкодавця ОСОБА_3 (мати позивача), яка прийняла спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, спадкоємцем за заповітом є позивач, яка прийняла спадщину. 20.05.2021 року нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.11.2021 року було встановлено факт родинних відносин між нею (позивачем), її матір`ю ОСОБА_3 та її бабою ОСОБА_2 04.08.2023 року нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 в зв`язку з неможливістю вирахування обов`язкової частки у спадщині ОСОБА_3 , яка на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 була непрацездатною за віком, а тому відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України мала право на обов`язкову частку в спадщині, при цьому неможливість вирахування обов`язкової частки у спадщині була обумовлена відсутністю доказів на підтвердження родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та особами, заявленими як синами останньої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . За таких обставин позивач не може оформитись у спадкових правах після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому вимушена звернутися до суду.

Ухвалою від 08.11.2023 року позовну заяву залишено без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

В установлений строк недоліки усунено та ухвалою від 04.12.2023 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

09.02.2024 року на запит суду від Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшла копія спадкової справи за №8/2021 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.04.2024 року на запит суду від Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшла копія спадкової справи за №63/2020 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 19.11.2024 року замінено первісного відповідача Баштанську районну державну адміністрацію на належного відповідача Привільненську сільську раду Баштанського району Миколаївської області.

Ухвалою від 30.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечують.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію постанови Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 04.08.2023 року №736/02-31; копію постанови Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 20.05.2021 року №736/02-31; копію рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.11.2021 року по справі №487/3519/21; копію витягу з Реєстру будівельної діяльності; копію витягів з Державного земельного кадастру про земельну дідлнку від 22.02.2022 року, 30.05.2023 року; копію технічного паспорту на житловий будинок садибного типу; копію довідки-характеристики КП «Баштанське РБТІ» від 12.05.2023 року; копію заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №215; копію заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №716; копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ; копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ; копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №051227; копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №724725; копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №786027; копію дговору купівлі-продажу від 06.08.1991 року; копію звітів з експертної грошової оцінки земельної діляки; копію інформційної довідки від 24.11.2023 року; копію витягу про рєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.01.2021 року; копію повідомлення Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 07.08.2020 року; довідку Єрмолівського старостинського округу Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 04.12.2023 року; копію спадкової справи за №8/2021 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію спадкової справи №63/2020 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ), суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ст.ст.80,81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №051227 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 7,96 га, що розташована в межах території Єрмолівської сільської ради, Баштанського району, Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з: земельної ділянки площею 2,3901 га, кадастровий номер :03:000:0111 та земельної ділянки площею 5,5725 га, кадастровий номер :04:000:0211 (т.1 а.с. 37).

Дані обставини також підтверджуються витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (т.1 а.с.21, 25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (т.1 а.с.36).

З матеріалів спадкової справи №63/2020 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с. 71-110), вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняли ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом (донька спадкодавця) та позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом.

Заповітом, посвідченим 24.09.2014 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Добриновою Л.А., ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

На момент відкриття спадщини ОСОБА_3 досягла пенсійного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (т.1 а.с.35).

З матеріалів спадкової справи №8/2021 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с. 109-252, т.2 а.с.1-63), вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом.

Заповітом, посвідченим 10.07.2019 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Гоцуляком С.С., ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 20.05.2021 року за № 503/02-31 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т.1 а.с. 136-137).

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.11.2021 року по справі №487/3519/21 було встановлено факти родинних відносин між позивачем, її бабою ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_3 (а.с.16-18).

Постановою державного нотаріуса Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 04.08.2023 року за № 736/02-31 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті баби ОСОБА_2 в зв`язку з неможливістю вирахування обов`язкової частки у спадщині ОСОБА_3 , яка на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 була непрацездатною за віком, а тому відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України мала право на обов`язкову частку в спадщині, при цьому неможливість вирахування обов`язкової частки у спадщині була обумовлена відсутністю доказів на підтвердження родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та особами, заявленими як синами останньої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.13-14).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зі змісту вищевказаних нормативно-правових актів, положень Закону України "Про нотаріат", а також Глав 84-90 ЦК України вбачається, що оформлення спадкових прав спадкоємцями здійснюється через нотаріусів і лише за умови наявності об`єктивних причин неможливості здійснення цього у останніх спадкоємці мають право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Згідно зі ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині..

Відповідно до вимог ст.ст. 1216,1217,1218, 1223, 1225 ЦК України спадкуванням є перехід прав та ов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

За змістом ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно пп. 4.3 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Згідно пп. 5.5, 5,6, 5.10 п.5 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України. Коло спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначається на день відкриття спадщини. При визначенні розміру обов`язкової частки нотаріусу слід враховувати, що частиною першою статті 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що обов`язкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. Нотаріус пропонує як спадкоємцю за заповітом, так і спадкоємцю, що має право на обов`язкову частку у спадщині, вказати у своїх заявах про прийняття спадщини всіх спадкоємців за законом.

Як зазначалось вище, підставою для звернення позивача до суду стала відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 через неможливість останнього вирахувати обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_3 , з урахуванням наявності відомостей про ще двох спадкоємців за законом, а саме синів спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відносно яких відсутні докази на підтвердження родинних відносин.

З матеріалів спадкової справи №63/2020 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с. 71-110), вбачається, що спадкоємці ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 під час подання заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 повідомили нотаріуса про навність інших спадкоємців за законом син спадкодавця ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 .

Нотаріусом було одержано витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 01.08.2023 року та 3 від 28.07.2023 року, з яких вбачалась розбіжність в зазначенні прізвища матері « ОСОБА_6 ». Відтак, родинні відносини між вказаними особами та спадкодавцем не було підтверджено.

З наведеного вбачається, що вжитими нотаріусом достатніми та належними заходами не було виявлено відомостей про наявність інших спадкоємців для визначення розміру обов`язкової частки у спадщині, окрім як доньки останньої ОСОБА_3 .

Відтак, нотаріус, з урахуванням наявних матеріалів спадкової справи, має достатні відомості для визначення обов`язкової частки у спадщині спадкоємця ОСОБА_3 , а також видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

При цьому за змістом ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Водночас слід зазначити також щодо відсутності перешкод у оформленні позивачем спадкових прав в нотаріуса на частку вищевказаних спірних земельних ділянок після смерті ОСОБА_3 , що в свою чергу були успадковані останньою після смерті ОСОБА_2 , оскільки постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 20.05.2021 року за № 503/02-31 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Разом з тим, в матеріалах справи наявне рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.11.2021 року по справі №487/3519/21, яким було встановлено факти родиних відносин між позивачем, її бабою ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_3 (а.с.16-18).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що звернення позивача з даним позовом до суду є передчасними та необґрунтованим з врахуванням описаних вище висновків суду, оскільки позивач не позбавлена можливості оформити через нотаріуса свої права на земельні ділянки, що входять до спадщини.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відсутності достатніх підстав для визнання за позивачем права власності вищевказані спірні земельні ділянки в судовому порядку, оскільки при розгляді справи судом не встановлено обставин, які б об`єктивно унеможливлювали оформлення позивачем спадкових прав після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через нотаріуса, а тому в задоволенні позову слід відмовити через його необгрунтованість.

Суд не бере до уваги визнання позову відповідачем, з огляду на необґрунтованість позовних вимог та необхідність дотримання загальних вимог законності судового рішення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.5, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 264, 265, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

Відповідач: Привільненська сільська рада Баштанського району Миколаївської області (місцезнаходжння: вул. Перемоги, 259, с. Привільне Баштанського району Миколаївської області, ).

Повне судове рішення складене 24.02.2025 року.

Суддя: