Справа №345/546/25
Провадження № 2/345/516/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Миговича О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

Представник ТзОВ «Бізнес Позика» Боденко А.А. звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути із відповідачки заборгованість за договором про надання кредиту від 07.07.2024 в розмірі 32 400,00 грн, з яких: 10000,00 грн. заборгованість по кредиту; 17400,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 5 000,00 грн. - суми заборгованості за пенею (штрафами).

Позовні вимоги мотивовано, тим що 07.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 06736-07/2024 про надання кредиту фінансового кредиту. 30.10.2024 між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" та ТОВ «Стар Файненс» було укладено договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за договором № 06736-07/2024 від 07.07.2024, перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП". Відповідачка не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та тарифами відповідно до умов кредитного договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань заборгованість за договором станом на час подання позову становить 32 400,00 грн, з яких: 10000,00 грн. заборгованість по кредиту; 17 400,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 5 000,00 грн. - суми заборгованості за пенею (штрафами).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.02.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21.02.2025 від представника відповідачки Якубовського О.О. поступив відзив на позов, у якому зазначено, що відповідачка частково погоджується із вимогами позивача. Зокрема ОСОБА_1 згідна сплатити 23 750,00 грн із заявлених 32 400,00 грн, зокрема 10000,00 грн. заборгованість по кредиту; 13750,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Вважає, що позивач невірно розрахував розмір процентів. Так, за період з 07.07.2024 по 21.08.2024 р. (45 днів) проценти підлягають нарахуванню по денній ставці 1,5% і їх розмір становить 6750 грн. (10000 х 1,5% x 45); а за період 21.08.2024 р. 30.10.2024 р. (70 днів) по денній ставці 1% і їх розмір становить 7000 (10000 x 1% х 70). Таким чином, загальна заборгованість за процентами становить 13750 грн. (6750 + 7000).

Окрім того, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому, позивачка не має обов`язку зі сплати заявленої суми позивачем 5000 грн. штрафу. Також просив зменшити суму правової допомоги із 7 000,00 грн. до 3 000,00 грн.

25.02.2025 представниця позивача подала відповідь на відзив, у якому зазначила, що відповідач не спростувала твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а усі її заперечення щодо суті позову зводяться до неправильного тлумачення норм діючого законодавства. Штраф (пеня) в розмірі 5 000 грн., яка була нарахована за умовами договору, укладеного 07.07.2024 (після тридцятого дня з дня набрання чинності Законом України № 3498-ІХ), підлягає стягненню з відповідача. Крім того, Національний Банк України надав декілька роз`яснень щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування № 14-0004/12907 від 19.02.2024 та № 14-0004/3433 від 15.01.2024. З цих роз`яснень також вбачається, що кредитор мав право нараховувати штраф. Що стосується нарахування процентів, то позивач нарахував їх відповідно до умов договору та процентної ставки, яка визначена в умовах. Відповідачка отримала кредит, користується ним, та не повернула, не сплатила проценти за їх користування. Зі сторони відповідачки вбачається недобросовісне ставлення до виконання умов кредитного договору. Просила задоволити позов в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, ознайомившись із поданим відзивом на позов та відповіддю на відзив, прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково, з наступних підстав.

Суд встановив, що 07.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс» та ОСОБА_1 укладений договір про фінансовий кредит № 06736-07/2024, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором W995, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 120 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № 4149-49хх-хххх-4882. Дата надання кредиту 07.07.2024. Дата погашення кредиту 03.11.2024. Денна процентна ставка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору.

Вказаний Кредитний договір підписаний відповідачем 07.07.2024 року шляхом введення одноразового ідентифікатора W995 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://starfin.com.ua.

Також ОСОБА_1 07.07.2024 підписала Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №06736-07/2024, яким є графік платежів, та паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

За правилом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитні кошти були перераховані відповідачці 07.07.2024 року на платіжну картку № 4149-49хх-хххх-4882, що підтверджується квитанцією про зарахування №446051938 від 07.07.2024.

30.10.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» укладено Договір факторингу №30102024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за Договором про надання фінансового кредиту №06736-07/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп».

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за спірним кредитним договором становить 32 400,00 грн, з яких: 10000,00 грн. заборгованість по кредиту; 17400,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 5 000,00 грн. - суми заборгованості за пенею (штрафами).

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Однак суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості за процентами за вказаним кредитним договором.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.

Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Кредитний договір № 06736-07/2024 було укладено 07.07.2024, тобто, під час дії другої частини тимчасового періоду, визначеного п.17 розділу 4 Закону України «Про споживче кредитування», яким визначено максимальний розмір денної процентної ставки 1,5 %.

21.08.2024 вказаний тимчасовий період закінчився, внаслідок чого почав діяти максимальний розмір денної процентної ставки Закону України «Про споживче кредитування» визначений ч.5 ст.8 закону, а саме 1%.

Отже за період з 07.07.2024 по 21.08.2024 р. проценти підлягають нарахуванню по денній ставці 1,5% і їх розмір становить 6750,00 грн. (10000 х 1,5% x 45 днів); а за період з 21.08.2024 р. 30.10.2024 р. по денній ставці 1% і їх розмір становить 7000,00 (10000 x 1% х 70 днів). Таким чином, загальна заборгованість за процентами становить 13 750,00 грн.

З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідачка істотно порушила умови укладеного нею кредитного договору № 06736-07/2024 від 07.07.2024, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит, та проценти за користування ним, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 13 750,00 грн., в всього 23 750,00 грн. необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 5 000,00 грн. - суми заборгованості за пенею (штрафами), то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині.

З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафів) та інших платежів у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 5000,00 грн до задоволення не підлягають, а тому позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2422 грн 40 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а також надано документи на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Разом із тим, відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

23 750,00 грн х 100 / 32 400,00 грн = 73,30 % (розмір задоволених позовних вимог);

2422,40 грн х 73,30 %/100 = 1 775,61 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано суду: Договір про надання правової допомоги №3 від 28.11.2024, укладений між адвокатом Боденко А.А. та ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», Детальний опис робіт (наданих послуг) від 16.12.2024, Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 16.12.2024 на суму 7000,00 грн.

З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат на правничу допомогу (73,30%), до задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5 131,00 грн. (7 000,00 грн х 73,30% = 5 131,00 грн).

На підставі викладеного, ст. 1, 3, 207, 509, 526, 527, 530, 549, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 141, 178, 211, 247 ЦПК України та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, 10) заборгованість за договором про надання кредиту № 06736-07/2024 від 07.07.2024 у розмірі 23 750,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» 1 775,61 грн. судового збору та 5 131,00 грн. витрат на правничу допомогу.

У задоволені решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя