Справа №:755/821/25
Провадження №: 2/755/2144/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Яровенко Н.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про закриття провадження у справі 755/821/25,-

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

05 березня 2025 року позивачем подано до суду заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, також просить вирішити питання сплаченного судового збору.

Розглянувши клопотання позивача про закриття провадження у справі, матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №522/8782/16-ц зазначено, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу ЄСПЛ до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Так, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За змістом цивільного процесуального законодавства під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021р. у справі № 638/3792/20.

Предметом розгляду в даній справі є вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27.03.2024-100003601 від 27.03.2024 ро ку в розмірі 7920 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем сплачено повністю суму боргу по кредитному договору №27.03.2024-100003601, що свідчить про те, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

Зважаючи на встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору в даній справі на час ухвалення судового рішення, що є підставою для закриття провадження у справі.

Разом з тим, відповідно до змісту ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (п.2 ч.2 ст.200 ЦПК України).

Відповідно до змісту ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Крім того, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила.

Зважаючи на те, що провадження у справі закривається у зв`язку з відсутністю предмета спору, позивачу слід повернути з державного бюджету сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 19, 255, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про закриття провадження у справі 755/821/25 задовольнити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з державного бюджету судовий збір в сумі 2 422,40 грн, який сплачено на підставі квитанції від 02 січня 2025 року сплаченний на рахунок № UA0026005, код одержувача 37993783, одержувач ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101.

Роз`яснити сторонам у справі, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору, як це передбачено ч. 3 ст. 206 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Яровенко