Справа №: 272/1120/24
Провадження № 2/272/134/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2025 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючої - судді: Чуб І.А.
секретаря судового засідання Хитоніній М.С.,
розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні в місті Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на 1/3 частку у праві спільної власності на земельну ділянку шляхом сплати грошової компенсації та визнання права власності по 1/6 ідеальної частки земельної ділянки, суд
Представник позивачів звернулася до суду з позовом в інтересах позивачів, в якому просила припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 частку у праві
спільної власності на земельну ділянку за адресою:
обслуговування житлового будинку шляхом сплати ОСОБА_3
Представник позивача в підготовчому судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі з вищевикладених підстав та просила задовольнити. В подальшому направила заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивачів, зазначивши, що вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Відповідно до ст.128 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів .
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Ст.42 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом.
Ч. 1 ст. 321 ЦК України, передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно достатті 365 ЦК Україниправо особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Судом встановлено, що 20.04.1998 року Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.7).
Із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заєстровано на праві спільної часткової власності право власності по 1/2 за кожним на житловий будинокку АДРЕСА_1 (а.с.12-13).
Рішенням виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради від 11.05.1994 року № 14 ОСОБА_3 було передано у власність земельні ділянки, а саме: площею 0,36 га - для ОПГ, площею 0,25 га - для ОЖБ (а.с.103-105).

Проте, рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 11.07.2018 року було визнано недійсним вказане вище рішення виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області від 11.05.1994 року № 14 Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок, в частині передачі ОСОБА_3 безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,2500 га. з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку (для ОЖБ), в АДРЕСА_2 , та в частині передачі ОСОБА_3 безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,3600 га з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства (для ОПГ) в АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 право власності по 1/3 частині за кожним на земельну ділянку площею 0,2500 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та по 1/3 частині за кожним на земельну ділянку площею 0,3600 га. для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14-16).

Витягами з Державного реєстру речових прав підтверджується, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано на підставі спільної часткової власності право власності по 1/3 за кожним на земельну ділянку площею - 0,25 га, кадастровий номер :01:005:0063 (а.с.17-18).

Із довідки Андрушівської міської ради від 27.05.2024 року № 122 вбачається, що вулицю Леніна в с.Нехворощ, було перейменовано на вулицю Центральна (а.с.82).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З досліджених у ході судового розгляду матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , не набув право власності у встановленому законом порядку на 1/3 частку

земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0063 площею 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, оскільки вищевказаним рішенням Андрушівського районного суду від 11.07.2018 року було визнано недійсним рішення виконкому комітету Нехворощанської сільської ради від 11.05.1994 року № 14 в частині передачі ОСОБА_3 безоплатно у приватну власність земельних ділянок: площею 0,36 га - для ОПГ, площею 0,25 га - для ОЖБ за адресою: АДРЕСА_2 та визнано право власності на спірну земельну ділянку по 1/3 частині за кожним лише за позивачами, за відповідачем вказане право власності не визнавалося, також із витягів з Державного реєстру речових прав видно, що за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право власності по 1/3 за кожним на земельну ділянку площею - 0,25 га, кадастровий номер :01:005:0063, інших власників не вказано.

З врахуванням наведеного, проаналізувавши обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині припинення права власності відповідача на 1/3 частку у праві спільної власності на спірну земельну ділянку, оскільки не може бути припинено право власності, яке не набуте особою відповідно до закону.

Щодо позовної вимоги про визнання за позивачами права власності по 1/6 за кожним на земельну ділянку в порядку спадкування, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За приписами п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Земельною ділянкою як об`єктом цивільних прав є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (стаття 79 ЗК України).

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК Україн - У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

Разом з тим при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість.

Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тому до них відповідно до вимог ст. 120 ЗК України переходять майнові права на земельну ділянку.

Земельне та цивільне законодавство передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з переходом до позивачів права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до них перейшло право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов в цій частині обгрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 282, 288, 354 ЦПК України, ст.120 ЗК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності по 1/6 ідеальної частки земельної ділянки площею 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0063.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_5 , адреса для листування: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , проживає рф, м.Санкт-Петербург, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя:І. А. Чуб