Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/812/24
Провадження № 2/391/47/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2025р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Капиш В.М.,
секретаря судового засідання Говорової К.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в селищі Компаніївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивачка звернулася з позовом до відповідача з вимогою про стягнення аліментів та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у частці від заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) на її утримання, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.12.2021 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з непорозумінням у відносинах відповідач з липня 2024 року не надає кошти на утримання малолітнього сина. Син проживає з нею, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини.
Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2024 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду.
Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2024 року витребувано у Міністерства соціальної політи України із Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про перебування на обліку чи зняття з нього із зазначенням місця проживання як внутрішньо переміщеної особи відповідача.
До судового засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила підтримала позовні вимоги, розгляд справи просила провести у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема за місцем перебування на обліку, як внутрішньо переміщена особа, та через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 27.01.2025, 28.02.2025.
Відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від відповідача не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке.
Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11.12.2021 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у мсті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 819, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 8).
Як вбачається з матеріалів справи, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданий Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у мсті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 111 де в графі «батько» зазначено ОСОБА_2 , в графі «мати» зазначено ОСОБА_1 . (а.с. 9).
ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про місце реєстрації від 18.01.2022 року та довідкою про склад сім`ї від 06.11.2024 року. (а.с. ).
Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно зі ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснено судом за інший період.
Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому суд враховує встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Крім цього позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) на її утримання, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як встановлено судом син перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 06.11.2024.
Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Статтею 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
Статтею 84 СК України визначено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
З урахуванням зазначених вище обставин, що мають істотне значення для справи, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та наявних у справі доказів, виходячи з положень ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, позивач ОСОБА_1 , здійснюючи догляд за малолітньою дитиною сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею (позивачем), має право на утримання від відповідача ОСОБА_2 - батька дитини аліменти до досягнення дитиною трьох років.
Суд зауважує, що зазначене право позивач має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. При цьому, судом враховано, що відповідач працездатного віку, доказів про те, що він має скрутне матеріальне становище, суду не надано, під час розгляду справи судом не встановлено наявності у платника аліментів на утриманні непрацездатних осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, витрати пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів, покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 258-259, 263-265, 280, 282, 353 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у частці від заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду тобто з 12.11.2024 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) на її утримання, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову тобто з 12.11.2024 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 2 422,40 грн.
Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи;
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Суддя В.М. Капиш