Справа № 396/429/25
Провадження № 2-о/396/38/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 року м. Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Цесельська О.С.,розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Маркова Наталія Володимирівна, заінтересовані особи - Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту віднесення до кола членів сім"ї загиблого військовослужбовця

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Маркова Н.В. звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 є членом сім"ї загиблого військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.293 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності.

Частина 3 ст. 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про прийняття заяв, як підлягають розгляду в порядку окремого провадження, суд повинен враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним нормам, які визначені Главою 3 Розділу ІV ЦПК України.

Окрім цього, суд зауважує, що згідно із ч. 4 ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявником як заінтересовані особи зазначені Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас заявником не вказано яким чином рішення у справі може вплинути на права та обов`язки щодо заявника.

Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві (пункт 1, підпункти 1-3 пункту 2).

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначено статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так, вказано, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.

Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.

У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.

До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зі змісту поданої заяви та доданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 мав члена сім"ї дочку ОСОБА_3 .

Однак відомості про неї, як про заінтересовану особу у заяві не зазначені, що суперечить вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та виключає можливість у разі відкриття провадження у справі повідомити її про дату, час і місце розгляду справи.

Отже, заява подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177, 302, 303 ЦПК України.

Відтак, з урахуванням викладеного, заявнику слід виправити недоліки поданої заяви шляхом подання її у новій редакції із: 1) зазначенням наявності або відсутності електронного кабінету в учасників справи; 2) зазначенням даних щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; 3) зазначенням даних щодо учасників справи - заінтересованих осіб: членів сім`ї ОСОБА_2 , з наданням для них копії заяви з копіями долучених до неї документів у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи; 4) зазначенням даних щодо впливу рішення у справі на права і обов`язки вказаних у заяві заінтересованих осіб - Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області таІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього питання прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Тому, зважаючи на вищевикладене та наявні у поданій заяві та доданих до неї документах недоліках, на підставі ст. 185 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку десять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом приведення останньої відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Маркова Наталія Володимирівна, заінтересовані особи - Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту віднесення до кола членів сім"ї загиблого військовослужбовця - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Цесельська