Справа № 605/271/24
Ухвала

17 березня 2025 рокум.Підгайці

Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Горуц Р.О.

присяжних Керницької К.І.

Рудої О.Г.

секретаря судового засідання Костенюк М.Я.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Драпак Ю.В.

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Підгайці цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Підгаєцького районного суду Тернопільської області перебуває вказана вище цивільна справа.

У підготовчому засіданні заявник пояснив, що витребувані судом документи, які згідно ухвали суду від 25 лютого 2025 року, необхідно було надати суду до 07 березня 2025 року, надано до суду 14 березня 2025 року, так як він хворів. Чому ним, не було повідомлено суд про неможливість подати у встановлені судом строки, докази, які витребовувались, пояснити не зміг.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються вищевказаного, суд дійшов такого висновку.

За змістом ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В силу п.п.2, 6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч.3 ст.43 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.6 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Так, ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2025 року, зокрема, витребувано від заявника ОСОБА_1 належним чином завірену копію його трудової книжки, а також інформацію про його дохід за період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю ТРАНС ЮЕЙ, де останній працює водієм автотранспортних засобів. Надано строк для подання вказаних доказів суду до 07 березня 2025 року.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що ухвала суду про витребування доказів є судовим рішенням, яке підлягає обов`язковому виконанню особою, якої стосується дана ухвала.

За змістом ч.7 ст.84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч.8 ст.84 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Пунктом 5 ч.1 ст.144 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч.3 ст.148 ЦПК України).

З матеріалів цивільної справи вбачається, що копія ухвали суду від 25 лютого 2025 року була отримана представником заявника Терлюком О.Я. 25 лютого 2025 року, що підтверджується його розпискою про це.

Однак ухвала суду від 25 лютого 2025 року заявником, без поважних причин, вчасно не була виконана, а витребувані докази суду, були надані 14 березня 2025 року.

Встановлено, що про неможливість подати докази, які витребовує суд, або про неможливість подати такі докази у встановлені строки, ані заявник, ані його представник, суд не повідомляли.

Доказів поважності причин неповідомлення суду, заявником, про неможливість вчасно у встановлені судом строки подати витребовувані докази, не подано (будь-які підтверджуючі документи про погіршення стану здоров`я заявника, у матеріалах справи, відсутні).

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 без поважних причин ухилився від вчинення дій покладених на нього судом, як на заявника, а також не повідомив суд про те, що не мав можливості, з поважних причин, подати докази, які витребовує суд, у встановлені строки, суд доходить висновку про необхідність застосування до останнього заходу процесуального примусу у виді штрафу у сумі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.148, 259 - 261, 353, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до заявника ОСОБА_1 , заходи процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в дохід держави штраф у сумі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження вул. Липська 18/5, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37993783;

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: Р. О. Горуц