Справа № 585/605/25
Номер провадження 2/585/392/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 березня 2025 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - Євлах О.О.
секретаря судового засідання - Безручко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу
відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД»
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за договором оренди землі,-
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
1. 18 лютого 2025 року ОСОБА_1 ( далі позивач), представник позивача адвокат Єрньєй А.А., звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Райз-Схід», про стягнення заборгованості за договором оренди землі.
2. Позов обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землі Р3 № 736959 від 04.03.2003 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 03,042 га, яка розташована на території Бобрицької сільської ради. Цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 15.02.2014 року позивачем у зв`язку із укладенням шлюбу було змінено прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».
10.10.2018 року між ОСОБА_1 , Приватний акціонерним товариством «Райз-Максимко» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД» було укладено додаткову угоду б/н про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі за змістом якої новим орендарем є Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД».
Відповідачем не виплачено позивачу орендну плату за 2023 рік по 01.01.2025 року.
З 2020 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки є незмінною.
З урахуванням індексації така орендна плата мала бути виплачена у 2023 році по 01.01.2025 року - 10 341,28 грн., які позивач і просить стягнути на її користь.
Крім того позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді 1211,20 грн судового збору та 2000,00 гривень витрат на оплату правничої допомоги.
3. Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити в її відсутності та у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.
5. Відповідач ТОВ «Райз-Схід» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову від нього до суду не надійшло.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
6. Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
7. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
8. Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .( а.с.13-14).
9. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю Р3 №736959 ОСОБА_1 належить у приватній власності земельна ділянка площею 3,042 га, що розташована на території Бобрицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.15)
10. Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 15 лютого 2014 року ОСОБА_6 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 . (а.с.16).
13. 10.10.2018 року між ОСОБА_1 , Приватний акціонерним товариством «Райз-Максимко» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД» було укладено додаткову угоду б/н про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі за змістом якої новим орендарем є Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД».(а.с.20)
15. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про орендну землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України.
Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі»).
Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про орендну землі».
Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Статтею 1 Закону України «Про орендну землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України).
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору.
Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК).
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Положеннями ст. 651 ч.1 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстав істотності допущеного порушення договору і визначеної через оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладанні договору відповідає загальним засадам земельного законодавства.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд на підставі ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
VI. Оцінка суду.
16. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, дослідивши аргументи сторін по матеріалам справи, і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землі Р3 № 736959 від 04.03.2003 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 03,042 га, яка розташована на території Бобрицької сільської ради. Цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 15.02.2014 року позивачем у зв`язку із укладенням шлюбу було змінено прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».
VІІ. Розподіл судових витрат.
17. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції № від 14.02.2025 року (а.с.12), позивачем було сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору.
У зв`язку з задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1211,20 гривень.
Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частин четвертої статті 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги від 11 лютого 2025 року, укладеного між адвокатом Єрньєй А.А. та ОСОБА_1 , Акту прийому-передачі наданої правничої допомоги ОСОБА_1 понесла витрати на правничу допомогу в сумі 2000 ,00 гривень ( а.с.23-24).
Суд, ознайомившись з матеріалами справи, доказами наданими позивачем на підтвердження понесених нею витрат на оплату правничої допомоги, врахувавши складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, вважає, що зазначені позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. є співмірним розміром витрат, які підлягають відшкодуванню на користь ОСОБА_1 .
Питання щодо судових витрат позивача ОСОБА_7 призначити на - 27 березня 2025 року на 10 годину 00 хвилин в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області, оскільки відповідне клопотання про стягнення витрат на правову допомогу заявлене його адвокатом в судових дебатах.
керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 - 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД» про стягнення заборгованості за договором оренди землі,- задовольнити .
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД» (ідентифікаційний код юридичної особи 41104731) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.
4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД» (ідентифікаційний код юридичної особи 41104731) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 17 березня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 від 19.03.2014 року, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД», ідентифікаційний код юридичної особи 41104731, місцезнаходження: вул.Аеродромна,1/1, м.Лохвиця, Миргородського району , Полтавської області, ел.адреса: .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ