Справа № 175/2163/25
Провадження № 2-з/175/32/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Гапонець Анну Антонівну, звернулася через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2025 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14. З05.03.2019 року ОСОБА_1 є законним та добросовісним власником вказаного вище домоволодіння, у зв`язку з чим 06.02.2025 року між нею та ОСОБА_4 був укладений попередній договір, за умовами якого сторони зобов`язались в строк до 06.03.2025 року включно укласти договір купівлі-продажу домоволодіння у нотаріальній формі та на умовах, визначених цим договором. Сторонами було визначено ціну домоволодіння в розмірі 2 207 895 грн., що складає згідно комерційного курсу 53 000 доларів США. В якості підтвердження своїх намірів укласти основний договір, покупець сплатив ОСОБА_1 частку вартості домоволодіння в сумі 62 488 грн, що згідно курсу НБУ складає 1500 доларів США. Крім цього відповідач зазначає, що умовами попереднього договору було передбачено, що якщо договір купівлі-продажу не буде укладено протягом строку, встановленого в п. 1 з вини продавця, то останній зобов`язаний протягом трьох календарних днів з дня настання зазначеного строку повернути покупцю суму забезпечення виконання зобов`язання, отриману за даним договором та сплатити штраф в розмірі 100 (ста) % від суми забезпечення виконання зобов`язання, що була отримана нею за даним договором. На момент укладення ОСОБА_1 попереднього договору, жодного спору з приводу майна та заборон не існувало, а тому остання не була обмежена у реалізації своїх конституційних прав, а отже мала право на отримання прибутку від продажу належного їй майна. В свою чергу позивач не має майна, що знаходиться на території України у розмірі, достатньому для відшкодування збитків відповідача, що складаються з упущеної вигоди від продажу домоволодіння в розмір 2 207 895 грн., та штрафу в зв`язку із порушенням умов Попереднього Договору в розмірі 100 000 грн, у зв`язку з чим просить суд зустрічне забезпечення позову шляхом внесення ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 2 307 895 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суддя виходить з наступного.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2025 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Зустрічне забезпечення по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків та має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів.

Порядок застосування зустрічного забезпечення визначений статтею 154 ЦПК України.

Згідно ч. ч. 1 та 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

При цьому суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України, розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що кваліфікуючою ознакою застосування зустрічного забезпечення є ймовірність наявності збитків відповідача, яких він може зазнати у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має довести відповідач, а суд повинен ретельно дослідити їх, визначити їх потенційний розмір, оцінити співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч. 1 цієї норми визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, та витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З урахуванням наведеного вище, особа, яка посилається на завдання їй збитків в результаті вжиття судом заходів забезпечення позову, має довести реальну можливість їх заподіяння.

Суддя звертає увагу на те, що представник ОСОБА_1 на підтвердження обґрунтування заяви про зустрічне забезпечення не надала суду жодних належних та обґрунтованих доказів завдання або можливого завдання ОСОБА_1 збитків у розумінні положень статті 22 ЦК України внаслідок застосування заходів забезпечення позову.

При цьому посилання на те, що понесеними збитками є неможливість реалізації домоволодіння, і, як наслідок, неотримання коштів від його продажу та сплата штрафу у зв`язку з порушенням умов попереднього договору, не можуть бути підставою для застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи відсутність обставин, за яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, а також беручи до уваги недоведеність заявником факту понесення збитків у зв`язку із застуванням заходів забезпечення позову, суддя доходить висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про зустрічне забезпечення позову шляхом внесення ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 2 307 895 грн.

Керуючись ст.ст. 149-153, 154, 258-261, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. С. Журавель