Справа № 206/121/19
Провадження № 6/206/44/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчук Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядкуст. 247 ЦПК України заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дублікату судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2025 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява про видачу дублікату судового наказу, яка обґрунтована тим, що 22 січня 2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 206/121/19 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. До виконавчої служби судовий наказ для примусового виконання не пред`являвся, проте станом на теперішній час боржник ОСОБА_3 не сплачує аліменти на дитину, у зв`язку з чим вона звернулась для примусового виконання судового наказу до виконавчої служби, проте було виявлено, що судовий наказ було втрачено та знайти його не має можливості, у зв`язку з чим заявник була змушена звернутися до суду із вказаною заявою про видачу дублікату судового наказу для можливості стягнення з ОСОБА_3 аліментів на їх дитину.

Від заявниці ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа (боржник) ОСОБА_3 повідомлявся про розгляд даної заяви, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 січня 2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 206/121/19 було винесено судовий наказ про стягнення аліментів за заявою ОСОБА_1 , а саме, стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ), аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 192,10 гривень.

У своєї заяві про видачу дублікату судового наказу заявник ОСОБА_1 посилається на те, що судовий наказ нею був отриманий та втрачений з поважної причини.

Згідно із п. 17. 4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.129 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішеньскладовою права на справедливий судовий захист.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемент права на справедливий суд згідно ст.6 Конвенції).

Статтею 18 ЦПК України передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним видати заявнику - стягувачу ОСОБА_1 дублікат судового наказу, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 22 січня 2019 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5-13, 260-261, 263, п. 17.4, 433 Перехідних положень ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дублікату судового наказу задовольнити.

Видати дублікат судового наказу у цивільній справі № 206/121/19, провадження № 2-н/206/8/19, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 22 січня 2019 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття та стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в розмірі 192,10 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.О. Кушнірчук