Справа №201/3059/25
Провадження 2-з/201/56/2025
УХВАЛА

14 березня 2025 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Куць О.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 13 березня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначено суддю Куць О.О.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що матеріали заяви необхідно передати на розгляд іншому суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається , зокрема, до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п.18 вказаної Постанови реалізація арештованого майна, на яке звернено стягнення, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями на підставі договору між державною виконавчою службою та спеціалізованою організацією шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК до договору купівлі-продажу на конкурсах, аукціонах (прилюдних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (з урахуванням особливостей її проведення).

У зв`язку із наведеним спір про визнання недійсним аукціону (прилюдних торгів) або визнання його таким, що не відбувся, проведеного спеціалізованою організацією щодо реалізації майна, на яке було накладено арешт за виконавчим документом, вирішується судом у порядку цивільного судочинства, якщо однією з його сторін є фізична особа, з додержанням правил виключної підсудності. При цьому справа розглядається у позовному провадженні, а не в порядку розгляду скарги на дії державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Встановлено, що заявник має намір подати позов, зокрема, про визнання недійсними електронних торгів від 15 липня 2024 року із реалізації нерухомого майна квартири, яка належить йому на праві власності.

Як вбачається з матеріалів заяви, спірна квартира (частина квартири) знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно адміністративно-територіального поділу міста Дніпра відноситься до Чечелівського району.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що спірна квартира не знаходиться на території Соборного району міста Дніпра, то заява про забезпечення позову не підсудна Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська та її матеріали підлягають передачі на розгляд Красногвардійському районному суду міста Дніпропетровська, за місцезнаходженням нерухомого майна.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, заява підлягає передачі на розгляд Красногвардійському районному суду міста Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст. 30-32, 260, 353-354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову передати на розгляд Красногвардійському районному суду міста Дніпропетровська.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.О.Куць