Провадження № 2/750/225/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

28 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з використанням засобів поштового зв`язку звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за:

- договором позики № 4864385 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 20 серпня 2023 року в сумі 27500 грн.;

- договором № 980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 вересня 2023 року в сумі 6226 грн. 20 коп.;

- договором про надання фінансового кредиту № 06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року в сумі 6679 грн. 20 коп.;

- договором про надання фінансового кредиту № 04576-09/2023 від 13 вересня 2023 року в сумі 25875 грн.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за укладеними договорами належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а тому позивач, який набув право вимоги до відповідача за вказаними договорами, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач подала відзив на позов, в якому зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог. Зокрема, позивачем не надано доказів отримання відповідачем грошових коштів згідно із укладеними договорами. Розрахунки заборгованості та витяги з реєстру боржників складені позивачем і не є належними доказами отримання відповідачем грошових коштів від первісних кредиторів. Крім того, позивачем не підтверджено належними доказами факт переходу прав вимоги до відповідача, оскільки не надано доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу. Додані акти прийому-передачі реєстру боржників не містять будь-якої інформації про розмір заборгованості, перелік боржників тощо, а витяги з реєстру боржників не містять підписів попередніх кредиторів. Також, за умовами договору позики № 4864385 від 20 серпня 2023 року відповідач отримала кредит у сумі 8000 грн. строком на 30 днів. Загальні витрати за кредитом разом із нарахованими процентами становлять 9500 грн., однак позивач зазначає, що розмір заборгованості відповідача за вказаним договором становить 8000 грн. тіло кредиту та 19500 грн. проценти за користування кредитом, що не відповідає умовам договору, які були погоджені між сторонами.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що детальні розрахунки заборгованості, надані позивачем, містять інформацію про розмір виданого кредиту, нарахування процентів, номер кредитного договору, дані позичальника, часткове погашення заборгованості. Позивач не здійснював додаткових нарахувань і не застосовував штрафних санкцій до відповідача.Перерахування коштів на платіжну карту відповідача за укладеними договорами було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також, умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, у зв?язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці є неможливим. Копії договорів факторингу та реєстрів прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. У зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повінстю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Додані до позовної заяви докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження переходу права вимоги до відповідача.

Відповідач подала заперечення, в яких, зокрема, зазначила, що позивачем не доведено факту надання відповідачу грошових коштів, а отже не доведено і право вимагати повернення цих коштів. При цьому, це стосується усіх договорів, за якими позивач заявив вимоги про стягнення заборгованості. Розрахунки заборгованості, надані позивачем, є односторонніми документами відповідного товариства і не доводять наявності права вимоги у первісного кредитора. Таким чином, надані позивачем розрахунки без надання доказів отримання кредитних коштів не підтверджують наявності у відповідача заборгованості перед позивачем. Також, позивачем не надано доказів переходу права вимоги до відповідача, оскільки не надано підтвердження оплати коштів попередніми кредиторами за відповідними договорами факторингу, копій реєстрів боржників тощо. Витяги із реєстру боржників не містять підписів попередніх кредиторів. За умовами договору позики № 4864385 від 20 серпня 2023 року відповідач отримала кредит у сумі 8000 грн. строком на 30 днів, проценти за користування кредитом становлять 1500 грн., а тому загальний розмір заборгованості за вказаним договором не може бути більшим за 9500 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 січня 2025 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про витребування доказів задоволено частково. Витребуватно в Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» інформацію про те, чи випускалася на ім`я ОСОБА_1 банківська картка (маска картки № НОМЕР_1 ) та виписку по рахунку, відкритому до платіжної картки (маска картки № НОМЕР_1 ) за період з 20 серпня 2023 року до 01 вересня 2023 року. Витребувано в Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» інформацію про те, чи випускалася на ім`я ОСОБА_1 банківська картка (маска картки № НОМЕР_2 ) та виписку по рахунку, відкритому до платіжної картки (маска картки № НОМЕР_2 ) за період з 04 вересня 2023 року до 14 вересня 2023 року. Витребувано в Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» інформацію про те, чи випускалася на ім`я ОСОБА_1 банківська картка (маска картки № НОМЕР_3 ) та виписку по рахунку, відкритому до платіжної картки (маска картки № НОМЕР_3 ) за період з 05 серпня 2023 року до 23 вересня 2023 року.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, просила справу розглянути за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщалася завчасно і належним чином, у запереченні просила відмовити позивачу в задоволенні позову.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

20 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір позики № 4864385 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), згідно з умовами якого позикодавець зобов?язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк (строк позики) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов?язалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с. 11-13).

Відповідно до пункту 2 договору сума позики 8000 грн.; строк позики (строк договору) 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою 18,46%, базова процентна ставка з другого дня користування позикою 2,50%, дата повернення позики 19 вересня 2023 року; знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною)/день 2,70%, орієнтовна загальна вартість позики 9500 грн.

Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами (пункт 4 договору).

Згідно з пунктом 5 договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та нормативно-правовими актами Національного банку України.

14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) було укладено договір факторингу № 14/06/21, за яким фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належиту клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової пимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід?ємною частиною договору (а.с. 15-16).

Відповідно до пункту 1.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього договору.

28 липня 2021 року до вказаного договору було укладено додаткову угоду № 2 (а.с. 17), 13 червня 2022 року додаткову угоду № 7 (а.с. 171), а 27 лютого 2024 року - додаткову угоду № 20 (а.с. 18).

Копіями платіжних інструкцій в національній валюті № 20903, 20904, № 20905 від 28 лютого 2024 року підтверджується сплата позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» плати (2937736 грн. 03 коп., 1795717 грн. 27 коп., 3926284 грн. 79 коп.) за відступлення права вимоги згідно з додатковою угодою № 20 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 174, 174 на звороті, 175).

Згідно з копією акту прийому-передачі Реєстру боржників № 19 від 27 лютого 2024 року за Договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв: Реєстр боржників № 19 від 27 лютого 2024 року кількістю 8053, після чого з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 19).

З витягу з Реєстру боржників № 19 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року від 27 лютого 2024 року та копії Реєстру боржників № 19 від 27 лютого 2024 року слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за договором позики № 4864385 у сумі 27500 грн. (а.с. 20, 172-173).

Також, 04 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (товариство) та ОСОБА_1 (споживач) було укладено договір № 980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», відповідно до якого на умовах, встановлених договором, товариство надало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов?язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені договором (а.с. 29-32).

Сума кредиту складає 900 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність сплати процентів кожні 30 днів (пункти 1.3., 1.4. договору).

Відповідно до пунктів 1.5., 1.5.1. договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2.2% у день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору.

Згідно із пунктом 1.8. договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 8028 грн.

Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету (пункт 1.1. договору).

30 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (клієнт) укладено договір факторингу № 30052024, за яким фактор зобов?язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід?ємною частиною договору (а.с. 33-35).

Відповідно до копії акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв: Реєстр Боржників кількістю, після чого з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 210320244 від 21 березня 2024 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 36).

З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року та копії Реєстру боржників слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 980626 у сумі 6226 грн. 20 коп. (а.с. 37, 181-182).

Копією платіжної інструкції в національній валюті № 21391 від 31 травня 2024 року підтверджується сплата позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» 1942903 грн. 82 коп. за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року (а.с. 183).

Крім того, 05 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (товариство) та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір про надання фінансового кредиту № 06104-08/2023, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит у сумі 4700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 44-46).

Пунктом 1.2. договору визначено, що кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 05 серпня 2023 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 29 липня 2024 року.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.4.1 договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 1.2. цього договору.

У пункті 1.6. договору зазначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної карти № 5167-80-ХХХХ-6164 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Укладення договору відбувається згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти кредитодавця, що є укладенням договору відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», кредитодавець надає оригінал договору, кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а примірник договору клієнта завантажується (надсилається) в особистий кабінет клієнта (пункт 2.19 договору).

08 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (товариство) та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту № 06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року, за умовами якої сторони, зокрема, домовилися, що товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 9282 грн. 49 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 154 дні. Дата надання кредиту 05 серпня 2023 року. Процентна ставка становить 0,01% в день (3,65% річних) та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.2 цього договору (а.с. 51).

21 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (клієнт) укладено договір факторингу № 21032024, за яким фактор зобов?язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід?ємною частиною договору (а.с. 52-54).

Копією платіжної інструкції в національній валюті № 210391 від 22 березня 2024 року підтверджується сплата позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» 6071722 грн. 77 коп. за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу № 21032024 від 21 березня 2024 року (а.с. 166).

Відповідно до копії акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 21032024 від 21 березня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв: Реєстр Боржників кількістю 7771, після чого з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 21032024 від 21 березня 2024 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 55).

З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 21032024 від 21 березня 2024 року та копії Реєстру боржників до договору факторингу № 21032024 від 21 березня 2024 року слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 06104-08/2023 у сумі 6679 грн. 20 коп. (а.с. 56, 164-165).

Також, 13 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (товариство) та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір про надання фінансового кредиту № 04576-09/2023, відповідно до умов якого товариство надало клієнту кредит у розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 60-62).

Пунктом 1.2. договору визначено, що кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 13 вересня 2023 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 06 вересня 2024 року.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.4.1 договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 1.2. цього договору.

У пункті 1.6. договору зазначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної карти № 5167-80-ХХХХ-6164 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Укладення договору відбувається згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти кредитодавця, що є укладенням договору відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», кредитодавець надає оригінал договору, кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а примірник договору клієнта завантажується (надсилається) в особистий кабінет клієнта (пункт 2.18 договору).

26 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (клієнт) було укладено договір факторингу № 26022024, за яким фактор зобов?язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід?ємною частиною договору (а.с. 67-68).

Копією платіжної інструкції в національній валюті № 20911 від 29 лютого 2024 року підтверджується сплата позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» 924636 грн. 55 коп. за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу № 26022024 від 26 лютого 2024 року (а.с. 191).

Згідно з копією акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 26022024 від 26 лютого 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв: Реєстр боржників кількістю 2195, після чого з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 26022024 від 26 лютого 2024 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 69).

З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 26022024 від 26 лютого 2024 року та копії реєстру боржників до договору факторингу № 26022024 від 26 лютого 2024 року слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 04576-09/2023 у сумі 25875 грн. (а.с. 70, 189-190).

За пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторонни домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини перша, друга статті 639 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.

Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів в обумовлений строк за умовами договорів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за розрахунками, наданими позивачем, утворилася заборгованість за:

- договором позики № 4864385 від 20 серпня 2023 року в сумі 27500 грн., до якої входить: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 19500 грн. сума заборгованості за процентами (а.с. 21);

- договором № 980626 від 04 вересня 2023 року в сумі 6226 грн. 20 коп., до якої входить: 900 грн. тіло кредиту, 5326 грн. 20 коп. проценти за користування кредитом (а.с. 38-40);

- договором № 06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року в сумі 6679 грн. 20 коп., до якої входить: 6630 грн. 36 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 48 грн. 84 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 57);

- договором № 04576-09/2023 від 13 вересня 2023 року в сумі 25875 грн., до якої входить: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 20875 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 71).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів за вказаними договорами підтверджується виписками по рахунках відповідача, відкритих до платіжних карток, емітованих в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приват Банк» та Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

За вказаних обставин, враховуючи умови договору № 980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 вересня 2023 року та договорів про надання фінансового кредиту № 06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року і № 04576-09/2023 від 13 вересня 2023 року, а також те, що відповідач свої зобов`язання за ними належним чином не виконувала, не повернула отримані кредитні кошти та не сплатила проценти за користування ними як позивачу, так і первісним кредиторам, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за цими договорами підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 4864385 від 20 серпня 2023 року, суд зазначає таке.

За умовами вказаного договору позики відповідач отримала кредит строком на 30 днів у сумі 8000 грн.

Згідно із пунктом 6 вказаного договору позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Матеріали справи не містять доказів, що строк користування відповідачем позикою продовжувався. Також, матеріали справи не містять доказів, що до вказаного договору позики укладалися додаткові угоди, згідно з якими б продовжувався строк користування відповідачем позикою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 вказано, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами Цивільного кодексу України мають різний зміст. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 Цивільного кодексу України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього.

Тобто, сторони визначивши строк користування позикою в указаному договорі погодили строк виконання зобов`язання.

Також, у зазначеній вище постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Слід зазначити, що в договорі позики № 4864385 від 20 серпня 2023 року вказано, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами.

У постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та підтвердженого в постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 і уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 Цивільного кодексу України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін, оскільки на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла в постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 в справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).

Регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак, якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).

Окрім цього, у сформульованих правових висновках Велика Палата Верховного Суду зауважує, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування.

Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника.

Несправедливість цього підходу стає особливо очевидною у випадках, коли ринковий розмір процентів за «користування кредитом» за час після укладення кредитного договору істотно знизився. У таких випадках кредитор стає навіть більше зацікавлений у невиконанні договору, ніж у задоволенні своїх вимог. За такого підходу кредитор може продовжувати нарахування процентів за «користування кредитом» (який при цьому навіть не надавався на новий строк) у розмірі, якого вже не існує на ринку. Цим самим створюються штучні передумови для банкрутства підприємств та збільшення кількості фізичних осіб, які не мають надії повернутися до нормального життя інакше, як через банкрутство, що негативно відбивається на економіці та підвищує соціальну напруженість.

Такий підхід вочевидь не відповідає балансу інтересів сторін кредитного договору та призводить до того, що кредитор не використовує ефективні способи захисту своїх прав (звернення стягнення на заставне майно боржника, стягнення боргу з поручителя тощо) одразу після порушення боржником умов договору.

Натомість Велика Палата Верховного Суду вважає, що у цивільних та господарських відносинах, які регулює глава 71 Цивільного кодексу України, важливо дотримати баланс інтересів позичальника та позикодавця в межах кредитних відносин. Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (пункт 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі№ 910/719/19).

Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

У даній справі умови договору щодо сплати процентів до повного погашення заборгованості, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, розташовані в пункті договору, який регулює порядок нарахування процентів, тобто правомірну поведінку сторін.

При цьому, вказаний договір також містить окремі пункти, що регулюють відповідальність позичальника.

Таким чином, вказані умови договору суд не може розцінити як нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування.

За умовами договору позики № 4864385 від 20 серпня 2023 року та згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 13 на звороті) загальна вартість позики разом з процентами складає 9500 грн. (8000 грн. сума кредиту та 1500 грн. проценти за користування кредитом).

З розрахунку заборгованості за даним договором, наданого позивачем, слідує, що проценти за користування позикою відповідачу нараховані після встановленого строку користування нею.

Таким чином, з урахуванням наведеного та строку користування позикою, визначеного вказаним договором позики (30 днів), доказів про продовження якого матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що нарахування процентів за користування позикою після спливу цього строку є безпідставним і з відповідача вони стягненню не підлягають.

А тому, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 4864385 від 20 серпня 2023 року в сумі 9500 грн. (8000 грн. сума кредиту та 1500 грн. проценти за користування кредитом).

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи - 35625014) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 4864385 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 20 серпня 2023 року в сумі 9500 грн. (девять тисяч п`ятсот грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором № 980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 вересня 2023 року в сумі 6226 грн. 20 коп. (шість тисяч двісті двадцять шість грн. 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року в сумі 6679 грн. 20 коп. (шість тисяч шістсот сімдесят дев`ять грн. 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 04576-09/2023 від 13 вересня 2023 року в сумі 25875 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять грн.).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2205 грн. 60 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя