Справа № 206/6900/24
Провадження № 2/206/629/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря судового засідання Содоль М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ПОСТАНОВИВ:

27 грудня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 9938,97 грн.; витрат на проведення експертного дослідження автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 у сумі - 2760,00 грн. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору 1211,20 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 29.09.2023 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 порушив п.10.9 Закону ПДР, здійснивши зіткнення з автомобілем Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . Під час ДТП автомобіль останнього отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. На підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 206/4805/23) від 01.11.2023, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, яке мало місце 29.09.2023 та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн. Постанова суду набрала сили 14.11.2023. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 , винного в скоєному ДТП на момент дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена полісом обов`язкового страхування № ЕР/215914190 в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІВЕРСАЛЬНА". Позивач, через представника, 29.09.2023 року направив на електронну адресу ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. з метою визначення розміру заподіяної шкоди. Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 3410/23 від 18.10.2023 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, автомобіль Mazda CX-5, д.р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 105005,74 грн.

23.12.2023 року ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 95066,77 грн.

Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та 27.11.2023 Позивач, через представника звернувся зі скаргою до Національного банку України щодо недоплати страхового відшкодування.

Національний банк України листом від 14.12.2023 року повідомив, що Страховик виплатив страхове відшкодування в розмірі 95066,77 грн. Розмір страхового відшкодування Страховиком розраховано на підставі звіту № YD07223 від 09.11.2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 . Копії документів, на підставі яких було визначено розмір заподіяної шкоди, НБУ не направив.

27.11.2023 року Позивач, через представника звернувся до ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" щодо недоплати страхового відшкодування та попросив направити розрахунок страхового відшкодування.

ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" листом від 28.11.2024 року повідомила, що підстави для перегляду розміру страхового відшкодування відсутні. Документів на підставі яких було розраховано розмір заподіяної шкоди не направила.

Враховуючи, що страховик було виплачено страхове відшкодуваня в не в повному обсязі, позивач звернувся до суду захистом порушеного права.

Представником ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позовних вимог, вказавши, що представник страховика своєчасно оглянув пошкоджений транспортний засіб позивача, за результатами огляду оцінювачем ОСОБА_3 було складено звіт № YD07223 від 09.11.2023 року, а тому відсутні підстави брати до уваги розрахунок, складений на замовлення Позивача.

Представником Позивача було надано відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що у оцінювача ОСОБА_3 кваліфікації за напрямом «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та спеціалізації в межах напряму 1.3 "Оцінка дорожніх транспортних засобів", тому він не вправі надавати висновок щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу внаслідок ДТП, послався на те, що висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3410/23 від 18.10.2023 року підготовлено кваліфікованим судовим експертом, даний висновок відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України, у висновку зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність та даний висновок Відповідачем не спростовано будь-якими належними доказами, а також послався на позицію Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №911/482/17, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. На підтвердження виконання робіт з ремонту автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 , позивач надав акт прийому-передачі виконаних робіт № 79 від 10.11.2023 року відповідно до якого ремонт автомобіля склав 106230,00 грн. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, 12.03.2025 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" до судового засідання не з`явився будучі повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не направляв.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних обставин.

Судом були встановлені такі обставини та відповідні правовідносини.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська (справа №206/4805/23) від 01.11.2023, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, яке мало місце 29.09.2023 року та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн. Постанова суду набрала сили 14.11.2023 року. Порушення полягало у тому, що 29.09.2023 року водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 порушив п.10.9 Закону ПДР, здійснивши зіткнення з автомобілем Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . Під час ДТП автомобіль останнього отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Таким чином, наявність вини у діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.

Згідно з даними із витягу по страховому полісу № ЕР/215914190 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час виникнення ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА"; страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 160000 грн., розмір франшизи 0,00 грн. Забезпеченим транспортним засобом за вказаним договором страхування виступає транспортний засіб Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 , був пошкоджений автомобіль Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Позивач звернувся до вказаної страхової компанії із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування.

23.12.2023 року ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 95066,77 грн.

Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. № 3410/23 від 18.10.2023 року, складеного на замовлення Позивача, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, автомобіль Mazda CX-5, д.р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 105005,74 грн.

Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та 27.11.2023 року Позивач, через представника звернувся зі скаргою до Національного банку України щодо недоплати страхового відшкодування.

Національний банк України листом від 14.12.2023 року повідомив, що Страховик виплатив страхове відшкодування в розмірі 95066,77 грн. Розмір страхового відшкодування Страховиком розраховано на підставі звіту № YD07223 від 09.11.2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 . Копії документів, на підставі яких було визначено розмір заподіяної шкоди, НБУ не направив.

27.11.2023 року Позивач, через представника звернувся до ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" щодо недоплати страхового відшкодування та попросив направити розрахунок страхового відшкодування.

ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" листом від 28.11.2024 року повідомила, що підстави для перегляду розміру страхового відшкодування відсутні. Документів на підставі яких було розраховано розмір заподіяної шкоди не направила.

Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Як вбачається з частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 2 ЦПК України, передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон № 1961-IV.

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 указаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Аналогічні положення закріплені також п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17).

За змістом ст.ст.12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Згідно ст.ст.35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована в ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА", з розміром відповідальності 160000 грн. за шкоду, заподіяну майну та 320000 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, розмір франшизи 0,00 грн.

23.12.2023 року ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 95066,77 грн.

Розмір страхового відшкодування виплачено на підставі розрахунку оцінювача ОСОБА_3 у звіті № YD07223 від 09.11.2023 року.

Даний звіт суд не може взяти до уваги в якості належного розрахунку матеріальної шкоди, оскільки оцінювач ОСОБА_3 має вищу технічну освіту, кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінка об`єктів у матеріальній формі та спеціалізаціями в межах напряму 1.3 оцінка дорожніх транспортних засобів.

Разом з тим, в силу вимог пункту 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Стаття 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначає, що професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Відповідно до наведеного оцінювач, суб`єкт оціночної діяльності, який має кваліфікаційне свідоцтво за напрямком 1 - "Оцінка об`єктів у матеріальній формі" та спеціалізацією 1.3 "Оцінка колісних транспортних засобів", може проводити оціночну діяльність, яка полягає у визначенні ринкової та різних видів неринкової вартості колісних транспортних засобів та їхніх складових частин.

Згідно Закону України "Про судову експертизу", Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (в редакції наказу від 26.12.2012 року №1950/5), основним завданням атестованих судових експертів є проведення на основі спеціальних знань (наукових, технічних та інших) досліджень матеріальних об`єктів, явищ і процесів з наданням письмових висновків з відповідями на поставлені експерту питання.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України "Про судову експертизу" судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

Згідно з вимогами пункту 2.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які є додатком до зазначеної Інструкції, до числа основних завдань авто-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових, внаслідок пошкодження останнього, також авто-товарознавчою експертизою можуть вирішуватися питання про складові основного завдання або споріднені з ним, якщо такі питання пов`язані з придбанням та експлуатацією колісних транспортних засобів.

Алгоритм визначення вартості відновлювального ремонту пошкоджених колісних транспортних засобів (в т.ч. автомобілів) та відповідного розміру матеріального збитку, заподіяного їх власнику (в т.ч. для встановлення страхового відшкодування) регламентується Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції і Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, у редакції наказу від 24.07.2009 року №1335/5/1159, а також положеннями "Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу", зареєстрованої у Реєстрі методик проведення судових експертиз 12.09.2014 року за номером 12.2.03.

Виходячи з вимог зазначених Методик основним фактом, що визначає вартість (розмір) матеріального збитку, заподіяного власнику внаслідок пошкодження його колісного транспортного засобу, є вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу від пошкодження. При цьому, для встановлення вартості відновлювального ремонту пошкоджених колісних транспортних засобів (КТЗ) і відповідного розміру матеріального збитку, завданого їх власнику, необхідне проведення спеціальних досліджень з визначення характеру, об`єму й номенклатури пошкоджень та відповідних ремонтно-відновлювальних технологічних операцій, з розрахунку-калькулювання вартості відновлювального ремонту, що за змістом і процесом їх виконання не є "оціночними процедурами" та не відповідає поняттю "оцінка майна", передбаченому Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а тому не входить у компетенцію оцінювачів, зокрема за спеціалізацією 1.3 "Оцінка колісних транспортних засобів".

Таким чином, наявність у оцінювача ОСОБА_3 кваліфікації за напрямом «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та спеціалізації в межах напряму 1.3 "Оцінка дорожніх транспортних засобів" не свідчить про те, що останній вправі надавати висновок щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу внаслідок ДТП.

Відповідно до ч.ч. 1,5, 6 ст. 106 ЦПК України: Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

На підтвердження позовних вимог Позивачем надано до суду висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3410/23 від 18.10.2023 року. Даний висновок відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Даний висновок складений на підставі протоколу огляду транспортного засобу, який проведено ним особисто. Експерт самостійно фіксував всі пошкодження.

Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3410/23 від 18.10.2023 року, відповідачем не простовано, клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи Відповідач не заявляв, жодними належними доказами ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" не спростував позовні вимоги Позивача.

Відтак, саме дані у висновку експерта Дроздова Ю.В., сприймаються судом як достовірні та обґрунтовані, як такі, що зібрані із дотриманням встановленого законом порядку.

Відповідно до висновку Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №911/482/17 визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт № 79 від 10.11.2023 року ремонт автомобіля Mazda CX-5, д.р.н. НОМЕР_1 склав 106230,00 грн.

З огляду на викладене, суд приходить про доведеність вимог позивача щодо стягнення з відповідача ПрАТ "СК "УНІВЕРСАЛЬНА" на його користь матеріальних збитків, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 9938,97 грн. ( 105005,74 грн. (вартість матеріальної шкоди) 95066,77 грн. (виплачене страхове відшкодування) - 0,00 грн. (франшиза)) та витрат на оплату послуг експерта в розмірі 2760,00 грн., що відносяться до судових витрат відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Універсальна» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, бул. Л.Українки, 9) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі - 9938,97 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Універсальна» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, бул. Л.Українки, 9) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) виплати на проведення експертного дослідження у розмірі 2760,0 грн.

Стягнути з риватного акціонерного товариства Страхова компанія «Універсальна» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, бул. Л.Українки, 9) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 14.03.2025

Суддя О.В. Поштаренко