Справа № 573/474/25
Номер провадження 2-з/573/6/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Марина ЧЕРКАШИНА, розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Галини ЖУРБИ про вжиття заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

11 березня 2025 представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Журба Г.М. звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.

Представник мотивує заяву тим, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , за спільні кошти подружжя, які накопичувалися спільно у період шлюбу та за спільною згодою подружжя, ними придбано майно. Оскільки, на даний час сторони не знайшли порозуміння щодо використання спільно придбаного майна подружжя, при цьому ОСОБА_3 у добровільному порядку не бажає здійснити поділ спільного майна подружжя, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна. З цього приводу між сторонами виник спір. Оскільки майно, яке є предметом спору та серед якого вказані: трикімнатна квартира, земельна ділянка, гараж та 4 транспортні засоби, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 , який в будь-який момент може вчинити дії щодо відчуження цього майна, у зв`язку з чим, є необхідність вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження.

Таким чином, склалась ситуація, при якій у разі невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення права заявника на розпорядження спірним майном.

У зв`язку з викладеними обставинами, представник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження рухомого і не рухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_3 .

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Зокрема, частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема шляхом забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви ОСОБА_4 , остання просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя нажите за час перебування у шлюбі майно в переліку якого є квартира, транспортний засіб, земельна ділянка та гараж, а також, просить суд поділити майно у рівних частках між нею та відповідачем по справі.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, приходжу до висновку, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, а заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, а тому невжиття таких заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить їх права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 153, 260, 261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Галини ЖУРБИ про вжиття заходів забезпечення позову, задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту та заборони відчуження на спірне майно, а саме:

-трикімнатної квартири, загальна площа 79,0 кв.м., житлова площа 45,6 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельної ділянки, площею 0,0025 га кадастровий номер :00:001:1739;

-гаражу 20,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-транспортного засобу - автомобіль ГАЗ 2752 ЗНГ, рік випуску 2002, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

-транспортного засобу - автомобіль УАЗ 3303, рік випуску 1992 об`єм двигуна 2445, потужність 100, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

-транспортного засобу - автомобіль ГАЗ 33023, рік випуску 2007;

-транспортного засобу - автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_3 , до набрання законної сили судовим рішенням.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя