Справа № 450/3558/24 Провадження № 2/450/493/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"29" січня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

секретаря судового засідання Хохолик О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Миклашів» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» про стягнення грошових коштів, -

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення з відповідача 508864,54 грн., з яких 450000,00 грн. кошти, передані по договору безпроцентної поворотної позики від 20.03.2022, 35 785,09 грн. інфляційні витрати, 23079,45 грн. 3% річних. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.03.2022 він уклав з Державним підприємством «Дослідне господарство «Миклашів» Інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України Договір безпроцентної поворотної позики, згідно умов якого він передав позичальникові безвідсоткову позику в сумі 450000,00 грн. на розвиток ДП ДГ «Миклашів», а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строк і у порядку зазначеному у цьому договорі. Він вніс у касу ДП «Миклашів» три платежі: 29.03.2022 на суму 47000,00 грн., 31.03.2022 47000,00 грн, 12.04.2022 р. - 10000 грн. Відповідач зобов`язувався повернути позичені кошти не пізніше 30.10.2022, однак такого не здійснив, а тому просить стягнути суму основної позики, а також інфляційне збільшення та 3 % річних.

Позиція відповідача: в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив, подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

29.07.2024 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернуті позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до поверненні позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатим або безоплатним правочином.

12 лютого 2020 року при розгляді справи № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19, Велика Палата Верховного Суду зазначила - Операції з позики грошових коштів оформлюються згідно вимогами статті 1046 «Договір позики» глави 71 Цивільного кодексу України. За договором позика одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. З момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, договір позики вважається укладеним.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, які таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Як вбачається, 20.03.2022 позивач ОСОБА_1 (позикодавець) уклав договір безпроцентної поворотної позики 20/03/22 з Державним підприємством «Миклашів» Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН (позичальник), за яким позикодавець передає позичальникові безвідсоткову позику в сумі 450000,00 грн. на розвиток ДП ДГ «Миклашів», а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначених в договорі.

У розділі 2 даного договору зазначено, що позикодавець зобов`язаний передавати позичальникові зазначену в п.1.1 суму частинами одним із вказаних в подальшому способів, а саме: згідно акту приймання-передачі чи прибуткового касового ордеру в готівкому порядку до каси підприємства або в безготівковому порядку на рахунок позичальника зазначений в цьому договорі в національній валюті гривні. Повернення грошових коштів повинно бути виконане не пізніше 30.10.2022 р. договір позики є безпроцентним.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 47 від 29.03.2022 р. позивач передав відповідачу 47000,00 грн. згідно договору безпроцентної поворотної позики 20/03/22, за квитанцією до прибуткового касового ордера №49 від 31.03.2022 позивач передала відповідачу 47000 грн. та за квитанцією до прибуткового касового ордера № 57 від 12.04.2022 1000 грн. - 15.04.2022р. на суму 15000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №60, -27.04.2022р. на суму 5000 грн (п`ять тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №63, -28.04.2022р. на суму 20000 грн (двадцять тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №66, -02.05.2022р. на суму 45000 грн (сорок п`ять тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №71; -05.05.2022р. на суму 5000 грн (п`ять тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №75, -10.05.2022р. на суму 29000 грн (двадцять дев`ять тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №87, -17.05.2022р. на суму 50000 грн (п`ятдесят тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №94, -23.05.2022р. на суму 38000 грн (тридцять вісім тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №96, -26.05.2022р. на суму 50000 грн (п`ятдесят тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №97, -31.05.2022р. на суму 8000 грн (вісім тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №101, -07.06.2022р. на суму 50000 грн (п`ятдесят тисяч гривень), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №105

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення суми безпроцентної позики в розмірі 450000,00 грн. є підставними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, то суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення грошовий коштів, нараховуються три проценти річних від простроченої суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Вказане узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного суду, викладеним у постановах: від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Суд погоджується з розрахунком заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3% річних, складеного позивачем і вважає, що з відповідача слід стягнути 35 785,09 грн. інфляційних витрат та 23 079,45 грн. 3% відсотків річних.

Жодних спростувань розрахунків, поданих стороною позивача, відповідач суду не представив.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 450000,00 грн. згідно договору безпроцентної поворотної позики 20/03/22 від 20.03.2022, інфляційні втрати 35 785,09 грн. та 3% річних 23079,45 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача підлягають стягненню 605,60 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 533, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Миклашів» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» про стягнення грошових коштів задоволити.

Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Миклашів» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» на користь ОСОБА_1 450000,00 грн. (чотириста п`ятдесят тисяч гривень) кошти, передані за договором безпроцентної поворотної позики, 35785,09 грн. (тридцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень 09 коп.) інфляційні витрати, 23 079,45 грн. (двадцять три тисячі сімдесят дев`ять гривень 45 коп.) 3 % річних, а всього 508864,54 грн. (п`ятсот вісім тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні 54 коп.), та понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Дослідне господарство «Миклашів» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», , 81140, с. Миклашів, вул. Кругова, 11, Львівського району Львівської області.

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2025.

СуддяЄ. О. Данилів