Справа № 194/1723/24
Номер провадження № 2/194/290/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Мєшнік К.І. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ Універсал Банк опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 19 березня 2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 19 березня 2019 року та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 05 серпня 2024 року має заборгованість по кредиту в розмірі 58759,87 грн., яка складається з: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 58759,87 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 58759,87 грн., та судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених в ньому. Так, сторони не погодили умови кредитування, зокрема розмір відсотків, неустойки. Отже, з відповідача будь-які відсотки не можуть бути стягнуті. Умови і правили обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, споживчий паспорт відповідач не підписувала. Також, позивачем не доведено видачу кредиту відповідачу та розмір заборгованості. Позивачем не надано первісних бухгалтерських документів. Банком до соновної суми основного боргу приховано зараховані відсотки за порушення грошового зобов`язання. Також, позивачем не надано оригіналів документів, копії яких надано суду. Також просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на судову практику.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, відповідно до змісту якою просив позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач уклала кредитний договір з банком, що підтверджується наданими суду доказами. Розрахунок наведений позивачем та відповідач має заборгованість щодо тіла кредиту у розмірі 58759,87 грн., який підтверджується випискою з клієнтського рахунку доданого до відповіді на відзив. Так, відповідно до виписки про рух коштів вбачається, що відповідачу були надано кредитний ліміт у розмірі 35000 грн., сума овердрафту складає 23759,87 грн. Також, варто зауважити, що відповідачем було оформлено три заяви на послуги «Покупка частинами» на загальну суму 25060,00 (6499,00 грн., 8499,00 грн., 10062,00 грн.), а також було оформлено одну заявку на послуги «Кредит готівкою» на суму 25000 грн. Окрім того, зазначені розстрочки мають безпосереднє значення до цієї справи, оскільки останні враховані в заборгованості. Посилання відповідача на судовому практику не є коректним, оскільки остання не відносить до даних правовідносин.

Відповідачем подані додаткові пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених в них. Відповідач не погоджувалася та не підписувала Умови, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, а тому відсотки нараховані неправомірно. Щодо розстрочок зазначає, що останні нею не підписувалися та не є предметом спору. Так, стороною позивача відповідачу неправомірно нараховані за період з 19.03.2019 року по 05.08.2024 року відсотки за порушення грошового зобов`язання у сумі 68985,62 грн., а тому у відповідача відсутній борг перед позивачем, оскільки є переплата на суму 10225,75 грн. (58759,87-68985,62= - 10225,75).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнав повністю, підтримав свої письмові пояснення, та просив розглядати справу без його участі.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 19 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноруч підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Зазначена вище анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

В п. 1 Анкети-заяви зазначено, що позичальник просить відкрити їй поточний рахунок в АТ «Універсал-Банк» № НОМЕР_1 .

В п. 4 Анкети-заяви зазначено, що він засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Він визнає, що його УЕП є аналогом його власноручного підпису.

В п. 5 Анкети-заяви зазначено, що він погоджується, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Мonobank», з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинність.

Окрім того, в п. 6 Анкети-заяви зазначено «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису».

В п. 11 Анкети-заяви зазначено, що усе листування щодо цього Договору відповідач просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Сторони обумовили, що всі інші умови кредитного договору, які не зазначені в Анкеті-заяві, передбачені Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, затвердженими рішенням Правління АТ «Універсал Банк».

Натомість, долучений до позовної заяви витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписаний.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи Маster Сагd, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Як вбачається з виписки по руху коштів по картці НОМЕР_2 ОСОБА_1 за період з 19.03.2019 року по 05.08.2024 року, сума витрат складає 329673,24 грн. та сума зарахувань 270913,37 грн. Також, вбачається, що Банком за цей період в суму заборгованості по витратам враховано суму відсотків на загальну суму 68985.62 грн., на яку відповідач вносили кошти та відповідно погашала враховані відсотки. При цьому суд, зазначає, що у виписці зазначено списання відсотків, однак як слідує із виписки останні не списувалися, а навпаки враховувалися у загальну суму кредиту, яку Банк зазначив як тіло кредиту.

Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 08 грудня 2024 року, ОСОБА_1 19 серпня 2017 року в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок № НОМЕР_3 , картка НОМЕР_4 .

Згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 08 грудня 2024 року, ОСОБА_1 з 26.08.2020 збільшено кредитний ліміт до 35000 грн.

Суд вважає, що заява клієнта №20.30. від 01.02.2020 року про видачу ОСОБА_1 ліміту кредиту у розмірі 8499,00 грн. (покупка частинами) не стосується предмету та підстав позовних вимог та паспорт споживчого кредиту до неї, оскільки остання є іншим кредитним договором, а також стороною позивача не має посилання про неї у своїх позовних вимогах та додатках до неї.

Суд вважає, що заява клієнта №20.30. від 08.02.2020 року про видачу ОСОБА_1 ліміту кредиту у розмірі 10062,00 грн. (покупка частинами) не стосується предмету та підстав позовних вимог та паспорт споживчого кредиту до неї, оскільки остання є іншим кредитним договором, а також стороною позивача не має посилання про неї у своїх позовних вимогах та додатках до неї.

Суд вважає, що заява клієнта №20.30. від 17.07.2021 року про видачу ОСОБА_1 кредиту у розмірі 25000,00 грн. (покупка частинами) не стосується предмету та підстав позовних вимог та паспорт споживчого кредиту до неї, оскільки остання є іншим кредитним договором, а також стороною позивача не має посилання про неї у своїх позовних вимогах та додатках до неї.

Суд вважає, що заява клієнта №20.30.000111108 від 08.05.2020 року про видачу ОСОБА_1 ліміту кредиту у розмірі 6649,00 грн. (покупка частинами) не стосується предмету та підстав позовних вимог та паспорт споживчого кредиту до неї, оскільки остання є іншим кредитним договором, а також стороною позивача не має посилання про неї у своїх позовних вимогах та додатках до неї.

Із наведеного, суд дійшов висновку про укладення сторонами належним чином кредитного договору, оскільки Анкета-заява ОСОБА_2 про видачу кредиту, в сукупності з іншими доказами, складають зміст кредитного договору, яким передбачені всі істотні умови договору, відповідно до ст. 638 ЦК України.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 19 березня 2019 року ОСОБА_2 належним чином не виконувала своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього перед АТ «Універсал Банк» утворилася заборгованість, яка станом на 05 серпня 2024 року становить 58759,87 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 58759,87 грн. Також, з розрахунку вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 за період 06 січня 2021 року по 05 серпня 2024 року були нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості, які останньою сплачувалися. Залишок поточної заборгованості станом на 06 січня 2021 року складає 34852,58 грн.

Стороною відповідача надано суду свій розрахунок відповідно до якого стороною позивача відповідачу неправомірно нараховані за період з 19.03.2019 року по 05.08.2024 року відсотки за порушення грошового зобов`язання у сумі 68985,62 грн., а тому у відповідача відсутній борг перед позивачем, оскільки є переплата на суму 10225,75 грн. (58759,87-68985,62= - 10225,75).

Однак, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 19.03.2019 року, посилався на Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг, затверджених рішенням правління банку №46 від 24.11.2021 року, як невід`ємну частину кредитного договору.

Витягом з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг,затверджених рішенням правління банку№46від 24.11.2021року,що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, в тому числі: порядок нарахування відсотків та їх розміри, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені та комісії, та, зокрема саме у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).

За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Встановлено, що у жовтні 2017 року АТ Універсал Банк запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (19.03.2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (08.10.2024 року), тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Більше того, позивачем наданий витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг, затверджених рішенням правління банку №46 від 24.11.2021 року, тобто у редакція після укладення кредитного договору від 19.03.2019 року.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи,відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату комісії та пені, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

При цьому згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15).

Суд зазначає, що наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень Умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

Суд вважає, що витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг, затверджених рішенням правління банку №46 від 24.11.2021 року, які містяться у матеріалах справи, не визнається відповідачкою та не містить її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.03.2019 року, шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді плату за користування кредитними коштами, яка встановлена у формі сплати відсотків.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19.

Щодо паспорту споживчого кредиту суд зазначає наступне.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, яка викладена у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20.

Отже, оскільки з виписки по руху коштів по картці НОМЕР_2 ОСОБА_1 за період з 19.03.2019 року по 05.08.2024 року, сума витрат складає 329673,24 грн. та сума зарахувань 270913,37 грн., а також Банком за цей період в суму заборгованості по витратам враховано суму відсотків на загальну суму 68985.62 грн., на яку відповідач вносили кошти та відповідно погашала враховані відсотки. При цьому суд, зазначає, що у виписці зазначено списання відсотків, однак як слідує із виписки останні не списувалися, а навпаки враховувалися у загальну суму кредиту, яку Банк зазначив як тіло кредиту.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 19 березня 2019 року ОСОБА_2 вбачається, що утворилася заборгованість, яка станом на 05 серпня 2024 року становить 58759,87 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 58759,87 грн., а також, з розрахунку вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 за період 06 січня 2021 року по 05 серпня 2024 року були нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості, які останньою сплачувалися. Залишок поточної заборгованості станом на 06 січня 2021 року складає 34852,58 грн.

На підставі чого, суд приймає доводи сторони позивача, що у останньої не має заборгованості перед Банком, оскільки стороною позивача відповідачу неправомірно нараховані за період з 19.03.2019 року по 05.08.2024 року відсотки за порушення грошового зобов`язання у сумі 68985,62 грн., а тому у відповідача є переплата на суму 10225,75 грн. (58759,87-68985,62= - 10225,75).

Таким чином, враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому суд не стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст судового рішення складено 17 березня 2025 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін