Єдиний унікальний номер 341/2295/24
Номер провадження 2/341/153/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді Островської Н. І.,

за участі секретаря Гомерди Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Галичі Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, Літера А, офіс 10) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Представник позивача за дорученням Тараненко А. І. звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 25358,40 гривень та судових витрат в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу.

Як підставу зазначено, що 07.10.2021 між відповідачем та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником якого є ТОВ "Юніт Капітал" укладено кредитний договір № 898248438 на суму 6000,0 гривень строком на 29 днів із сплатою 1,98 % в день, який має бути повернуто до 05.11.2021. Перерахування грошових коштів здійснено відповідачу 07.10.2024, підписанням договору одноразовим ідентифікатором MNV9PV62. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 договору строк дисконтного періоду, та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду не обмежена.

Орієнтована загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3 договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою складає 8923,20 грн, та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 2923,20 грн, та суму кредиту в розмірі 6000,0 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 14673,27 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні на строк дисконтного періоду складає 148,72 % від суми першого траншу. У разі настання передбаченої п. 1.9.3 договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, та встановлений в п. 1.2 договору строк, у розмірі що розрахований за базовою процентною ставкою-орієнтована загальна вартість кредиту складає 9445,20 грн, та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 3445,20 грн, та суму кредиту в розмірі 6000,0 грн.

У зв`язку з порушенням умов договору загальна сума заборгованості станом на 14.10.2024 за кредитним договором становить 25358, 40 грн, яка складається з : 6000,0 грн - заборгованість за кредитом, 19358,40 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості по кредиту та відсотків, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень та понесені судові витрати в сумі 2422,40 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, з позовом надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутність. Позов визнає повністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи. суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 07.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 898248438 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а. с.11-14).

Пунктом 4.1 Кредитного договору визначено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.com.

Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 07.10.2021, ОСОБА_1 07.10.2021 о 16:36:27 годині отримав одноразовий ідентифікатор MNV9PV62 на вказаний ним номер телефону НОМЕР_1 , який ним було введено/відправлено товариству 07.10.2021 о 16:36:54 годині, після чого 07.10.2021 о 16:37:04 годині було перерахування грошових коштів позичальнику на його банківську картку № НОМЕР_2 (а. с.23).

Згідно пункту 4.4 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Згідно договору № 898248438 від 07.10.2021 первісний кредитор надав ОСОБА_1 у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 6000,0 гривень строком на 29 днів зі сплатою процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, що підтверджується платіжним дорученням № від 07.10.2021 (а. с.34).

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався (а. с. 38-41).

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 31.12.2020 укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу від 28.11.2018 (а. с. 44-48).

31.12.2021 укладено додаткову угоду до договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (а. с. 50). Також, 31.12.2022 укладена додаткова угода до договору факторингу від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (а. с. 51). Крім цього, 31.12.2023 укладено додаткову угода до договору факторингу від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (а. с. 52).

30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК`Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 25358,40 гривень (а. с. 61).

30.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 3009/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором (а. с. 63-66).

Відповідно до Реєстру боржників від 30.09.2024 до Договору факторингу № 3009/24 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25358,40 гривень (а. с. 68-69).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію" містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі N 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі N 234/7159/20.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості.

Дослідивши матеріали цивільної справи, зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Відповідач 07.10.2021 уклав договір № 898248438 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «Юніт Капітал» та отримав кредит у розмірі 6000,0 гривень строком на 29 днів зі сплатою процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. ОСОБА_1 порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість. Таким чином, свої зобов`язання відповідач по договору не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. З відповідача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 25358,40 гривень, з яких: 6000,0 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 19358,40 гривень сума заборгованості за відсотками.

Суд вирішує питання розподілу судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень, суд вважає законними, обґрунтованими та підтверджені належними доказами, а тому такі вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано: договір про надання правничої допомоги, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 0110/24 від 01.10.2024, додаткову угоду № 15 до договору про надання правничої допомоги № 0110/24 від 01.10.2024, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та акт прийому передачі наданих послуг.

Отже, матеріали справи підтверджують надання адвокатом вказаних вище послуг з правничої допомоги по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 898248438 від 07.10.2021 в розмірі 25358,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 6000,0 гривень.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА