Номер провадження: 22-ц/813/1273/25
Справа № 522/5615/19
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Дришлюка А.І.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

переглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2024 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Виговського Ю.Д. та головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового П.В. в рамках виконавчого провадження №73151220 від 30 жовтня 2023 року та виконавчого провадження №73151283 від 02 листопада 2023 року, визнання рішень виконавців неправомірними, скасування постанов, визнання неправомірними дії по складанню акту, зобов`язання вчинити дії, стягувач ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Виговського Ю.Д. та головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового П.В. в рамках виконавчого провадження №73151220 від 30.10.2023 та виконавчого провадження №73151283 від 02.11.2023, стягувач ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог скарги скаржник просив суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі Виговського Ю.Д. та головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі Жоронового П.В. у виконавчому провадженні №73151220 від 30.10.2023 та №73151283 від 02.11.2023.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі Виговського Ю.Д. щодо не об`єднання у встановлені законодавством строки (не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження) у зведене виконавче провадження виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника ОСОБА_1 та стягувача громадянина російської федерації ОСОБА_2 ..

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі Жоронового П.В. щодо не передачі виконавчого провадження №73151283 на виконання старшому державному виконавцю Приморського ВДВС у м. Одесі Виговському Ю.Д. який 30.10.2023 відкрив перше виконавче провадження №73151220.

Визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі Виговського Ю.Д. щодо передачі виконавчого провадження №73151220 головному державному виконавцю Приморського ВДВС у м. Одесі Жороновому П.В..

Скасувати постанову головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі Жоронового П.В. від 01.12.2023 про залучення працівників органів внутрішніх справ.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі Жоронового П.В. по складанню Акту державного виконавця від 11.12.2023 щодо вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 , та скасувати Акт державного виконавця від 11.12.2023.

Скасувати постанову головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового П.В. від 02.01.2024 про закінчення провадження у виконавчому провадженні №73151220 по виконавчому листу №522/5615/19 від 05.10.2023, виданого Приморським районним судом м. Одеси про вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 , боржником по якому є ОСОБА_1 , а стягувачем у даному провадженні є громадянин рф ОСОБА_2 ..

Зобов`язати головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі Жоронового П.В. повернути старшому державному виконавцю Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Виговському Ю.Д. матеріали виконавчого провадження №73151220.

06 березня 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Виговського Ю.Д. та головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового П.В. в рамках виконавчого провадження №73151220 від 30.10.2023 та виконавчого провадження №73151283 від 02.11.2023, визнання рішень виконавців неправомірними, скасування постанов, визнання неправомірними дії по складанню акту, зобов`язання вчинити дії, стягувач ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати повністю ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Приморським відділом державної виконавчої служби подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 27 лютого 2025 року об 15 год 05 хв сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням та довідками, наявними в матеріалах справи (т. 2, а.с. 134-138).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем при виконанні виконавчих провадження неухильно дотримано норми Закону України «Про виконавче провадження» при здійсненні виконавчих дій по виселенню ОСОБА_1 та вселенню ОСОБА_2 , про що складено відповідні акти, які свідчать про фактичне виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, вважає вказані висновки суду першої інстанції вірними з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду від 16 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення відповідача та вселення позивача задоволено.

Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

Вселено ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 .

24 жовтня 2023 року Приморський районний суд міста Одеси видав виконавчий лист №522/5615/19 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення відповідача та вселення позивача, за яким суд вирішив вселити ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 .

25 жовтня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського ВДВС у м. Одесі Південого міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження.

30 жовтня 2023 року старшим державним виконавцем Виговським Ю.Д., відповідно до вимог ст. ст. 3, 4, 24-27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73151220.

Отже, на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №73151220 з примусового виконання виконавчого листа №522/5615/19 виданого 05.10.2023 Приморським районним судом м. Одеси про вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 .

02 листопада 2023 року головним державним виконавцем Жорновим П.В., відповідно до вимог ст. ст. 3, 4, 24-27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73151283.

Таким чином, на виконанні відділу перебувало також виконавче провадження №73151283 з примусового виконання виконавчого листа №522/5615/19 виданого 05.10.2023 Приморським районним судом м. Одеси про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

01 грудня 2023 року начальником відділу прийнято доручення, згідно якого виконавче провадження №73151220 з примусового виконання виконавчого листа №522/5615/19 виданого 05.10.2023 Приморським районним судом м. Одеси про вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 передано для подальшого виконання головному державному виконавцю Жорновому П.В., про що в автоматизованій системі виконавчого провадження, в Розділі «Рух ВП», за допомогою особистого Електронного ключа начальника відділу, зроблено відповідну відмітку про надання права головному державному виконавцю Жорновому П.В. вчиняти виконавчі дії по ВП №73151220.

В період перебування на примусовому виконанні виконавчих проваджень №73151220 та №73151283, від боржника на адресу відділу надійшло звернення про зупинення виконавчих проваджень. Зазначене клопотання було розглянуто начальником Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, та повідомлено про відсутність передбачених Законом підстав для зупинення виконавчого провадження №73151283, так як боржник у виконавчому провадженні не є громадянином російської федерації.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження було розпочато на підставі наданої стягувачем ОСОБА_2 копії паспорта громадянина Молдови серії НОМЕР_1 . Матеріали виконавчого провадження містять нотаріально засвідчений переклад паспорту громадянина Молдови ОСОБА_2 .. З копії нотаріально засвідченого перекладу вбачається, що паспорт виданий на ім`я ОСОБА_2 07 червня 2021 року та дійсний до 07 червня 2031 року, у графі громадянство вказано ОСОБА_3 .

Звертаючись із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 наголошує на тому, що судом першої інстанції було досліджено лише ксерокопії двох аркушів перекладу паспорта громадянина Молдови ОСОБА_2 , хоча оригінал документу складається з 32 сторінок.

Вказані доводи апеляційної скарги наводяться апелянтом ОСОБА_1 в контексті неправомірної відмови йому у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження, яке було подано під час примусового виконання виконавчого листа.

В свою чергу, апеляційний суд, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає такі доводи апеляційної скарги неспроможними, а також такими, що обґрунтовані самостійним тлумаченням норм права виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 під час примусового виконання виконавчого листа дійсно звертався із клопотанням про зупинення виконавчого провадження, вважаючи, що державним виконавцем не було встановлено стягувача у виконавчому провадженні та його громадянство, вказані обставини не заперечуються і скаржником та наведені ним при зверненні зі скаргою в суді першої інстанції.

Скаржником також повідомлено, що так як стягувач ОСОБА_2 є громадянином російської федерації то не зупиняючи виконавчі провадження, державними виконавцями порушено вимоги постанови КМУ №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією рф» від 03.02.2022.

В свою чергу, під час розгляду справи в суді першої інстанції, відділом державної виконавчої служби було зазначено, що державним виконавцем при вирішенні питання про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження чітко встановлено відповідність вимог зазначеного документу положенням норм ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та повністю ідентифіковано стягувача ОСОБА_2 шляхом звіряння інформації відносно ідентифікаційного коду фізичної особи ОСОБА_2 зазначеного судом у виконавчому документі та наданої стягувачем картки коду РНОКПП, що повністю відповідає відомостям, встановлених судом при ухваленні рішення по суті спору.

Крім того, відділом повідомлено, що виконавче провадження було розпочато на підставі наданої стягувачем ОСОБА_2 копії паспорта громадянина Молдови серії НОМЕР_1 , а паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_2 припинив свою чинність 23.05.2011. Чинним є паспорт ОСОБА_2 громадянина Республіки Молдови, який виданий 07.06.2021 та є чинним на день відкриття виконавчих проваджень.

Судом також було встановлено, що матеріали виконавчого провадження містять нотаріально засвідчений переклад паспорту громадянина Молдови ОСОБА_2 .. З копії нотаріально засвідченого перекладу вбачається, що паспорт виданий на ім`я ОСОБА_4 07 червня 2021 року та дійсний до 07 червня 2031 року. У графі громадянство вказано Республіка Молдова.

Апеляційний суд вважає, що вказаних відомостей достатньо для встановлення належності ОСОБА_2 до громадянства Республіки Молдова.

Доводами апеляційної скарги також є те, що державним виконавцем не було вчинено дій направлених на зведення двох виконавчих проваджень щодо одного боржника - ОСОБА_1 , а саме скаржник посилається на положення ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Із такими доводами апеляційний суд погодитись не може та вважає вірними висновки суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, висновки суду щодо того, що в даному випадку, ОСОБА_1 оскаржуються дії державних виконавців при виконанні виконавчих документів за категорією виконання немайнового характеру, за якими ОСОБА_1 повинен вчинити певні дії, або утриматися від їх вчинення, тому норма статті 30 Закону не може бути застосована, а також не може діяти принцип передачі виконавчого провадження державному виконавцю, яких відкрив перше виконавче провадження, є вірними.

Виходячи із викладеного також можна констатувати правомірність дій державних виконавців щодо відкриття двох виконавчих проваджень та не здійснення дій, направлених на їх зведення.

З огляду на наведеного, в апеляційній скарзі відсутні доводи, які б свідчили про порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до формальних міркувань та не впливають на розгляд справи по суті. При цьому апеляційний суд зауважує, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі RuizTorija v. Spain, серія A, №303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суду на підставі ст. 375 ЦПК України, відхиляючи апеляційну скаргу, залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 14 березня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк