Справа № 639/1543/25
Провадження № 2-н/639/467/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2025 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Пшеничної Тетяни Миколаївни, з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі від отриманого доходу, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з березня 2025 року і до повноліття дитини.

Суд, розглянувши надані матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, у зв`язку з наступним.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено випадки в яких може бути видано судовий наказ, зокрема передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністюзалученняіншихзаінтересованихосіб.

Відповідно до п.3,4 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У статті 165 ЦПК України наведений вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Так, представником заявника у прохальній частині заяви про видачу судового наказу не зазначено розміру аліментів в твердій грошовій сумі, який потрібно стягнути з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного Кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 4 ст.29 ЦК України місцем проживання малолітньої особи є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Як зазначено в заяві про видачу судового наказу, заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, до заяви про видачу судового наказу заявником в порушення п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України не долучено доказів про місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 . Отже, вищезазначена обставина позбавляє суд можливості перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина. З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо відмови у видачі судового наказу. Виходячи з положень ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вказаними вище вимогами також у спрощеному позовному провадженні. На підставі викладеного та керуючись ст.161, 163, 165,166, 260,261,353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити заявнику ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Роз`яснити заявнику про можливість повторного звернення до належного суду з такою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків, а також можливість звернення з вказаними вимогами в спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 13.03.2025

Суддя В.В. Труханович