Житомирський апеляційний суд
Справа №291/833/23 Головуючий у 1-й інст. Митюк О.В.
Категорія 16 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 291/833/23 за позовом керівника Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до ОСОБА_1 , третя особа - Селянське (фермерське) господарство «Україна» про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Митюк О.В. у селищі Ружин,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року керівник Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області звернувся з даним позовом, в якому просив припинити громадянину рф ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки, шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Зокрема, на земельну ділянку із кадастровим номером :01:000:0015, площею 1,86 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області.

А також на земельну ділянку із кадастровим номером :02:000:0445, площею 1,2801 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Прибережненської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.

Крім того, прокурор просив стягнути із відповідача витрати на сплату судового збору у сумі 2684 грн.

Позов мотивувався тим, що ОСОБА_1 є громадянином рф, він набув право власності на зазначені вище земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі державного акту серії ЖТ №1426642 від 27 жовтня 2006 року про право власності на земельну ділянку державним реєстратором Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Польовою Л.Д. 13 вересня 2017 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,86 га за кадастровим номером :01:000:0015 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 252, номер запису про право власності 22394043, індексний номер рішення про державну реєстрацію 37138455 від 19 вересня 2017 року).

Також, на підставі даного державного акту про право власності на земельну ділянку державним реєстратором Сектору державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Польовою Л.Д. 25 вересня 2020 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,2801 га за кадастровим номером :02:000:0445 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 252, номер запису про право власності 38414537, індексний номер рішення про державну реєстрацію 54311875 від 29 вересня 2020 року)

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05 серпня 2017 року ОСОБА_1 передав земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0015, на підставі укладеного договору оренди, в оренду СФГ «Україна». Строк дії договору 10 років (договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 вересня 2017 року, номер запису 22394063 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 37138455 від 19 вересня 2017 року).

05 вересня 2017 року ОСОБА_1 передав земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0445, на підставі укладеного договору оренди, в оренду СФГ «Україна». Строк дії договору 10 років (договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 вересня 2017 року, номер запису 38414565 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 54311875 від 29 вересня 2017).

Таким чином, громадянин рф ОСОБА_1 , набувши право власності на вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, протягом року не виконав покладені на нього у зв`язку із цим обов`язок, а саме: не відчужив земельні ділянки.

На даний час дані земельні ділянки сільськогосподарського призначення розташовані на території Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області у зв`язку з об`єднанням територіальних громад.

Зважаючи на те, що отримані ОСОБА_1 у власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:000:0015 та :02:000:0445 ним добровільно не відчужені упродовж встановленого законодавством України річного строку, право власності на такі земельні ділянки підлягає припиненню, шляхом їх конфіскації.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 17 листопада 2023 року позов задоволено повністю та вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_2 , яка не брала участі у розгляді даної справи, подала апеляційну скаргу.

Вона її мотивує тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки і просить змінити його мотивувальну та резолютивну частину щодо зазначення кадастрового номера земельної ділянки, шляхом його зміни із №:01:000:0015 на вірний кадастровий номер № :01:000:0412.

Апелянт зазначає, що на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 142514 виданого 29 жовтня 2003 року Ружинською районною державною адміністрацією, вона є власницею земельної ділянки (пай) площею 2,56 га, яка складається з ділянки № НОМЕР_1 площею 1,62 га, кадастровий номер :01:000:0015 та ділянки № НОМЕР_2 площею 0,94 га, кадастровий номер :02:000:0014.

З метою скористатися своїм правом на продаж земельної ділянки вона звернулася до приватного нотаріуса Власюка П.В. та дізналася, що її право на земельну ділянку (пай) не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що позбавляє її права на вільне розпорядження своїм майном.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 21 березня 2024 року державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради Гриценко Н.М. внесено запис на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71113323 від 15 січня 2024 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0015 площею 1,86 га за ГУ Держгеокадастру у Житомирській області.

Документом, поданим для державної реєстрації права є рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17 листопада 2023 року у цивільній справі № 291/833/23.

Отримавши вказану інформацію, з метою усунення перешкод в користуванні власного земельною ділянкою та врегулювати спір поза межами судового розгляду, вона звенулася до Центру надання адміністративних послуг Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області, відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Житомирській області.

Після чого, виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою присвоєння земельній ділянці іншого кадастрового номера та проведення державної реєстрації, але отримала відмову.

21 травня 2024 року звернувшись із заявою до відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про усунення перешкод шляхом виправлення технічних помилок в Державному земельному кадастрі позивачка отримала відповідь від 11 червня 2024 року № 933/30-24 із якої видно, що земельна ділянка площею 1,86 га, право власності на яку зареєстровано 09 січня 2024 року державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради Гриценко Н.М. за ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру має кадастровий номер :01:000:0412, а земельна ділянка площею 1,62 га., кадастровий номер :01:000:0015 належить їй. Виходячи з цього, відсутні правові підстави для внесення виправлених відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0015.

На даний час земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0015 зареєстрована за ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, як наслідок вона позбавлена можливості користуватися і розпоряджатися власною земельною ділянкою.

Вищенаведене свідчить про те, що у неї наявні реальні перешкоди у користуванні належній їй на праві приватної власності земельною ділянкою площею 1,62 га., які неможливо усунути в позасудовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу державний реєстратор Департаменту реєстрації Житомирської міської ради Гриценко Н. зазначила, що нею, як державним реєстратором право власності громадянина рф ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером:01:000:0015, площею 1,86 га було припинено на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17 листопада 2023 року.

У судовому засіданні, представник апелянта адвокат Остапчук І.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив їх задовольнити і надав пояснення, які відповідають доводам поданої скарги.

Представник прокуратури апеляційну скаргу не визнала, вважає скаргу необґрунтованою і просила закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційне провадження підлягаю закриттю з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є громадянином російської федерації.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №142642 від 27 жовтня 2006 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21 червня 2023 року, ОСОБА_1 набув право власності на земельні ділянки площею 1,86 га за кадастровим номером :01:000:0015 та площею 1,2801 га за кадастровим номером :02:000:0445, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Прибережненської сільської ради Ружинського району Житомирської області (а.с.15-16, 22-23, 29-30).

На підставі даного державного акту, державним реєстратором Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Польовою Л.Д. 13 вересня 2017 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,86 га за кадастровим номером :01:000:0015 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 252, номер запису про право власності 22394043, індексний номер рішення про державну реєстрацію 37138455 від 19 вересня 2017 року) (а.с.17), а 25 вересня 2020 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,2801 га за кадастровим номером :02:000:0445 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 252, номер запису про право власності 38414537, індексний номер рішення про державну реєстрацію 54311875 від 29 вересня 2020 року) (а.с.24).

05 вересня 2017 року ОСОБА_1 передав земельну ділянку за кадастровим номером :01:000:0015, в оренду СФГ «Україна». Строк дії договору 10 років (договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 вересня 2017 року, номер запису 22394063 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 37138455 від 19 вересня 2017 року). (а.с.18-23).

З протоколу від 19 червня 2020 року № про виправлення помилки вбачається, що допущено помилку при визначенні кадастрового номера ЗД виправлено з :02:000:0059 на кадастровий номер :02:000:0445, згідно Індексної Кадастрової Карти (а.с.25).

05 вересня 2017 року ОСОБА_1 передав земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0445, в оренду СФГ «Україна». Строк дії договору 10 років (договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 вересня 2017 року, номер запису 38414565 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 54311875 від 29 вересня 2020 року) (а.с.26-30).

07 березня 2023 року Бердичівською окружною прокуратурою подано запит до Управління ДМС у Житомирській області стосовного того чи отримував відповідач паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон або посвідку на тимчасове або постійне проживання на території України (а.с.31-32).

Згідно відповіді від 17 березня 2023 року за обліками УДМС у Житомирській області наявні відомості про документування посвідкою на постійне проживання в Україні особи з персональними даними ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33 -34).

Відповідно до довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-05819741 та № 201-05819724 від 21 квітня 2023 року, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровими номерами :01:000:0015 площею 1,86 га - 57406,85 та :02:000:0445 площею 1,2801 га становить 38329,41 грн (а.с.43-48).

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Перевірка дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, порушення яких є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного в апеляційному порядку судового рішення, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, допускається, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в межах відкритого апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09.10.79, п. 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N 38695/97, п. 43, ECHR 2000-II), які з огляду на положення ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, положеннями цивільного процесуального законодавства визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову або заяви в порядку окремого провадження.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи не залучена до участі у справі особа повинна довести свій правовий зв`язок зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування такого критерію, як вирішення судом питання про її право, інтерес та/або обов`язок як елементів змісту матеріально-правових відносин, в площині яких виник спір. Такий зв`язок повинен бути безпосереднім, а не ймовірним та опосередкованим іншими правовідносинами.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Аналіз наведеної процесуальної норми свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. У разі, якщо доводи заявника про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердилися, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Таким чином, у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, з посиланням на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішені питання про її права та інтереси, апеляційному суду належить відкрити апеляційне провадження та за результатами розгляду, у разі з`ясування, що оскаржуваним судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі №668/17285/13-ц, постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №2-4211/09, від 18 березня 2020 року у справі №2207/622/2012 та пункт 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку».

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 352 ЦПК України повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають зі сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може бути взято до уваги.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з наведеного вище, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема апеляційної скарги.

Аналогічні висновки наведені об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 15 травня 2020 у справі №904/897/19, Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 26.06.2020 у справі № 910/3438/17, від 01 грудня 2020 у справі №910/5511/19, від 11 січня 2021 року у №925/1600/16 та від 06 жовтня 2021 року у справі № 2-12341/10.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 зазначає,що на даний час земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0015 зареєстрована за ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, як наслідок вона позбавлена можливості користуватися і розпоряджатися власною земельною ділянкою.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року в справі N 504/2457/15-ц (провадження N 14-726цс19) судове рішення, оскаржене не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Відповідно до статті 125 ЗК України Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Саме з цього моменту особа стає повноправним власником.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21 червня 2023 року, ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянки площею 1,86 га за кадастровим номером :01:000:0015 13 вересня 2017 року (а.с.22-23).

ОСОБА_2 хоча і отримала державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 142514 раніше (29 жовтня 2003 року) ніж ОСОБА_1 (27 жовтня 2006 року), однак свої правом державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до стаття 125 ЗК України не скористалась.

Зважаючи на те, що на момент ухвалення рішення у даній справі (17 листопада 2023 року) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0015 за ОСОБА_2 не було зареєстроване тому її права та законні інтереси рішенням, яке нею оскаржується, не порушуються.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що оскаржуваним рішенням було вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки скаржника, а у мотивувальній частині цього рішення не міститься висновків суду про права та обов`язки ОСОБА_2 так само як і резолютивна його частина прямо про них не вказує.

З огляду на наведене, враховуючи, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не було вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки скаржника, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 258, 259, п. 3 ч. 1 ст. 362, 367, 368, 374, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17 листопада 2023 року у цивільній справі № 291/833/23 - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 14 березня 2025 року.