Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1508/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.03.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Кривенко О.В.,

за участі секретаря: Маташнюк О.В.,

заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Доманівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства, а саме, те що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 доводиться заявниці рідним батьком.

Заява мотивована тим, що заявниця є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку документ та земельної ділянки для його обслуговування.

Вона, як донька, подала заяву про прийняття спадщини до Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області за якою заведено спадкову справу №52/2024.

Та своїм листом-роз`ясненням державний нотаріус повідомила мені про неможливість оформити спадкові права через не підтвердження родинних відносин між мною та спадкодавцем, оскільки в моєму свідоцтві про народження він не зазначений батьком.

З повного витягу з ДРАЦС щодо актового запису про моє народження від 24.10.2024 року слідує, що у графі "Відмості про батька" вказано " ОСОБА_3 ". Тобто мати заявниці ОСОБА_4 при реєстрації її народження вказала відомості про батька зі своїх слів за ст. 135 СК України.

Вказана обставина виключає можливість встановити факт родинних відносин. Захист своїх прав можливий лише шляхом звернення з заявою про встановлення факту батьківства.

Заявниці відомо, що у її батька був зареєстрований шлюб до відносин з її мамою, який він розірвав до початку таких відносин та до її народження. Про наявність інших спадкоємців після смерті батька заявниці нічого не відомо.

Заявниця проживала з бабусею - матір`ю ОСОБА_2 (її батька) - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті бабусі вона залишилась деякий час проживати в буд. АДРЕСА_1 , де й зареєстрована по теперішній час. На сьогодні фактично проживаю за іншою адресою.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, а саме для оформлення спадкових прав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримал а заяву, зазначені обставини викладені у заяві просили задовольнити, пояснила, що її батько помер, проте, від дня її народження і до моменту своєї смерті він визнавав своє батьківство, дбав про неї як доньку, проживали разом з нею а також матір`ю однією сім`єю, забезпечував усім необхідним, створював усі умови для її розвитку та виховання. За життя батька не виникало необхідності юридичного підтвердження батьківства, однак на даний момент це потрібно для підтвердження родинних відносин.

Представник заінтересованої особи Вознесенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти заявлених вимог не заперечує.

Допитані свідки, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно доводиться рідним батьком заявниці ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши думку заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Доманівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 155, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Доманівка Вознесенського району Миколаївської області.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серїі НОМЕР_2 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 .

Батьками зазначені «Батько» - ОСОБА_7 », «Мати - ОСОБА_8 ».

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 50 рік помер ОСОБА_2 .

З дослідженої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_1 . Батьками у свідоцтві зазначені "батько ОСОБА_3 ", мити - ОСОБА_4 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_1 , відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за заявою матері від 01.12.2003 р.), матір записана - ОСОБА_4 .Сергіївна

Відповідно до довідки, виданої ЦНАП Доманівської селищної ради №1851 від 07.10.2021 р., виданої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 про те, що його мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 22.10.1961 року до дня смерті.

Згідно будинкової книги разом з померлою була зареєстрована онука - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання наданою ЦНАп №1840 від 26.12.2024 р.

З дослідженої копії сідоцтва про право на спадщину за законом виданого 03 лютого 2004 року ОСОБА_5 отримала у спадок від свого чоловіка ОСОБА_7 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №758502.

З копій документів, що містяться у спадковій справі №52/2024, заведеній після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , вбачається, що спадщину після його смерті прийняла заявниця ОСОБА_1 шляхом подання заяви до нотаріальної контори.

На даний час у заявниці виникла необхідність встановлення факту родинних відносин з її батьком, ОСОБА_2 для прийняття спадщини після його смерті, а саме на зжитловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №758502 та належить ОСОБА_5 .

Згідно листа-роз`яснення в.о. Доманівської державної нотаріальної контори

Миколаївської області Грушанської І. від 04.04.2024 року ОСОБА_1 роз`яснення, що отримати свідоцтво на отримання спадщини пісял смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 неможливо, тому що, в графі батько вказано ОСОБА_3 , що не є доказом родинних відносин разом із спадкодавцем ОСОБА_2 .

Таким чином, з заяви вбачається, що заявник не може скористатися своїми спадковими правами у звязку з тим, що у неї відсутні документи, які можуть підтвердити факт батьківства між нею та її померлим батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ст. 315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 121СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змістуст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства.

Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені також упостановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц,від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.

У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Зібрані по справі докази та показання свідка свідчать про наявність родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 а саме, що ОСОБА_2 являється рідним батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. У зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання щодо стягнення з відповідача суми судових витрат позивачем не порушувалося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 135 СК України, ст.ст. 3, 76, 258, 264-265, 273, 293-294, 315-316, 319, 354, 355ЦПК Україн суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області.

Внести зміни до актового запису № 65 про народження дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вчиненого 01.12.2003 р. виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, а саме: змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_3 , громадянин України» на « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України»; прізвище дитини, ім`я, по батькові дитини, дату народження та місце народження - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя : О. В. Кривенко