УХВАЛА

13 березня 2025 року

м. Київ

справа № 990SCCV/18/25

провадження № 61-54вп25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув

заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

про визначення підсудності справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2025 року відмовлено у задоволенні

заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визначення підсудності цивільної справи № 990SCCV/18/25 (провадження № 61-40вп25).

07 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» вдруге звернулася до Верховного Суду із заявою про визначення підсудності справипро визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, у порядку статті 29 ЦПК України.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Сімейного суду Районного суду міста Ройтлінген від 26 листопада 2024 року встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 має намір звернутися до суду

із заявою про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, та надання дозволу про примусове виконання вказаного рішення.

Відповідно до положень статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю

громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ

про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Отже, визначальною ознакою для застосування Верховним Судом статті 29 ЦПК України є встановлення громадянства кожної зі сторін спору.

Представник заявника у заяві про визначення підсудності цивільної справи

№ 990SCCV/18/25 вказує, що ОСОБА_1 є громадянкою України, а ОСОБА_3

є громадянином Республіки Азербайджан.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 є громадянкою України, а ОСОБА_3

є громадянином Республіки Азербайджан, тому відсутні правові підстави

для визначення підсудності у справі про визнання в Україні рішення іноземного

суду, що не підлягає примусовому виконанню,відповідно до статті 29 ЦПК України,

яка визначає умовою громадянство України усіх учасників справи, якщо сторони проживають за її межами.

Інших правових підстав для визначення Верховних Судом підсудності справи немає.

Ураховуючи викладене, відсутні правові підстави, передбачені статтею 29 ЦПК України, для визначення Верховним Судом підсудності справи № 990SCCV/18/25.

Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 про визначення підсудності справи за заявою

ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Південний відділ

державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської

області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько