КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа №133/504/25

05.03.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Гуменюка О.О., секретаря судових засідань Корбут Ю.А., за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Максимчук В.Ф.,

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Козятинського міськрайонного суду Вінницької області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , що діє в інтересах сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель та зареєстрований в АДРЕСА_3 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа ОСОБА_2 , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав відносно його сина ОСОБА_3 , а саме: заборонити наближатися на відстань менше 100 метрів до місця навчання постраждалої особи, заборонити наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи, заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її, заборонити особисте спілкування з постраждалою особою, крім ведення листування, телефонних переговорів, контактування через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява мотивована тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04.10.2009 зареєстровано шлюб, під час якого в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Шлюб 15.10.2024 розірваний рішенням суду. Починаючи з середини грудня 2024 року ОСОБА_2 почав приходити до місця її проживання в АДРЕСА_1 , де вона проживає разом з неповнолітніми дітьми, та вчиняв відносно неї у присутності дітей домашнє насильство. ОСОБА_2 приходив у вечірній та нічний час. ОСОБА_1 постійно викликала працівників поліції у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 вчиняв відносно неї у присутності дітей домашнього насильства. Працівники поліції складали на нього протоколи про адміністративні правопорушення за фактом вчинення ним домашнього насильства. Вважає, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною, яка постраждала від домашнього насильства, та просить встановити тимчасові обмеження прав ОСОБА_2 відносно сина.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 та представник неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяву підтримали та просили її задовольнити. ОСОБА_1 під час засідання пояснила, що на в грудні 2024 року її колишній чоловік ОСОБА_2 постійно у вечірній та нічний час доби приходив до її місця проживання, де вона проживає з двома дітьми, та вчиняв щодо неї у присутності дітей психологічне насильство щодо неї. ОСОБА_2 ображав її нецензурними словами, погрожував фізичним насильством та фізичною розправою щодо неї у присутності неповнолітніх дітей. Вказані дії почались з середини грудня 2024 року і тривали до кінця грудня 2024 року. Дії ОСОБА_2 призводили до порушення відпочинку дітей. Також повідомила, що 28.12.2024 ОСОБА_2 прийшовши за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , почав вчиняти щодо неї у присутності дітей психологічне насильство, що супроводжувалось криками, образами, нецензурною лайкою, побив вікна в будинку, виламав дверну ручку вхідних дверей та проти їх волі проник у будинок. На вказані дій вона викликала працівників поліції, які склали щодо останнього протокол про адміністративне правопорушення. За словами ОСОБА_1 , діти бояться батька і не бажають з ним спілкуватись та бачитись.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення зави про видачу обмежувального припису не заперечував, та підтвердив обставини, про які вказала під час засідання ОСОБА_1 . Свої дії пояснив тим, що на той час припинив вживати заспокійливі ліки і це призвело до погіршення його самопочуття, що викликало такі його дії.

Заслухавши заявника, представника неповнолітньої дитини, заінтересовану особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.10.2024 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 04.10.2009, розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане 13.02.2024 (повторно) Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання від 08.11.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 26.09.2015 в АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №119359 від 28.12.2024 ОСОБА_2 28.12.2024 о 20 год. 20 хв., перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру у присутності сина ОСОБА_3 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.12.2024 поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято заяву про правопорушення про те, що 28.12.2024 о 20 год. 20 хв. її колишній чоловік ОСОБА_2 прийшов за адресою АДРЕСА_1 , та почав її ображати, застосовувати психологічне насильство, погрожувати фізичною силою та фізичною розправою.

Згідно рапорту інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області Урбанського А. від 28.12.2024 він о 20 год. 40 хв. отримав виклик за заявою ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_1 . Прибувши на місце, від ОСОБА_1 встановлено, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє відносно неї у присутності дітей домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлюється нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою. З даного приводу відносно ОСОБА_2 складено протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серії ВАД №119358, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП серії ВАД №119359, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП серії ВАД №119360, та терміновий заборонний припис серії АА №030054.

Відповідно до акта відвідування сімї від 02.01.2025 за адресою АДРЕСА_1 , що складений фахівцями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , встановлено, що членами сімї є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В акті вказано, що під час розмови з дітьми встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили, що не виявляють бажання спілкуватись з батьком ОСОБА_2 . Діти сумні, пригнічені, виявляють страх та тривогу, бояться залишатись самі у дома, проявляють страх та тривогу. ОСОБА_10 від будь-якого звуку здригається, довго гуляє на вулиці, щоб не повертатись додому. Діти перенесли емоційне потрясіння, яке відображається на їх емоційному стані.

Згідно повідомлення батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області від 30.12.2025 за №6902/41/21/20-2024, що адресоване відділенню поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, направлено повідомлення про необхідність проведення працівниками ювенальної превенції в межах компетенції профілактичної роботи щодо ОСОБА_2 , який вчинив домашнє насильство відносно своїх дітей, зокрема ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 08.01.2025 №7752-2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП 22.11.2024, 02.12.2024, за ч. 2 ст. 122 КУпАП 16.12.2024, за ч.1 ст. 126 КУпАП 28.12.2024, за ч. 1 ст. 182 КУпАП 23.12.2025, за ч. 1 ст. 130 КУпАП 16.12.2024 та двічі в різний час 28.12.2024. Крім того, відносно нього складались протоколи про вчинення адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 20.12.2024, за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП 23.12.2025 та 28.12.2024 за ч. 1 ст. 173-2 та двічі за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, які надіслано для розгляду до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області.

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (далі по тексту Закон).

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";

Частиною 1 ст. 350-3 ЦПК України, передбачено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису.

Згідно з п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства;

Кривдником, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону , є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 22 Закону, постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Захист прав та інтересів постраждалої дитини, у тому числі звернення до суду, представництво її прав та інтересів у суді, крім батьків та інших законних представників дитини, можуть здійснювати родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, якщо вони не є кривдниками дитини, а також орган опіки та піклування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис, відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону, видається на строк від одного до шести місяців.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідженими судом доказами підтверджено вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства свідком якого був його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Беручи до уваги досліджені письмові докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі та доведеності факту вчинення ОСОБА_2 психологічного та фізичного насильства щодо ОСОБА_1 , свідком якого був його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Крім того, сам факт неодноразового звернення ОСОБА_1 до відділу поліції, з підстав вчинення відносно неї ОСОБА_2 в присутності неповнолітніх дітей домашнього насильства, складення протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 , які перебували на розгляді у суді, винесення термінового заборонного припису стовно нього, свідчать про наявність тривалого конфлікту між заявником та ОСОБА_2 , свідком яких був його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підтверджує факт, що останній вчиняв по відношенню до заявника домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом.

Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, неповнолітній син заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення.

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо ОСОБА_1 , свідком якого може бути неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту дитини необхідно застосувати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 строком на 6 місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про які заявник просить в заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

За правилами ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 350-1-350-8, 258-259, 261, 265 354-355, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , що діє в інтересах сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель та зареєстрований в АДРЕСА_3 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель та зареєстрований в АДРЕСА_3 , строком на 6 (шість) місяців, яким визначити наступні обмеження його права відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наближатися на відстань менше 100 метрів до місця навчання постраждалої особи ОСОБА_3 АДРЕСА_4 , та інших місць частого відвідування ОСОБА_3 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресою АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати його;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особисте спілкування з ОСОБА_3 , крім ведення листування, телефонних переговорів, контактування через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Копію рішення направити до Відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_3 , громадянина України, на профілактичний облік та до виконавчого комітету Глуховецької селищної ради Хмільницького району, Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , житель та зареєстрований в АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 від 11.07.2024.

Суддя Олександр ГУМЕНЮК

05.03.2025