ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26871/24

Провадження № 22-ц/820/454/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року (суддя Салоїд Н. М., повне судове рішення складено 09 грудня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до держави російська федерація про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що в період з 01 квітня 2008 року по 12 квітня 2022 року проживала у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1 . Внаслідок повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України її квартира була зруйнована, стала непридатною для проживання та відновленню не підлягає. Вона втратила можливість користуватись квартирою та майном, яке в ній знаходилось. Оціночна вартість зруйнованої квартири згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості, сформованою на сайті Фонду державного майна за № 201-08443608 від 19 вересня 2024 року, складає 137356,27 грн. Вважає саме російську федерацію відповідачем у справі як країну, що вчинила військову агресію проти України та на якій лежить обов`язок відшкодувати майнову та моральну шкоду. Діями відповідача їй завдано також моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 1000000 гривень, враховуючи глибину душевних страждань від втрати житла та речей, необхідності зміни місця проживання та роботи, перебування у стані постійного стресу та нервозності.

Тому позивачка просила стягнути з російської федерації на її користь 137356,27 грн на відшкодування майнової шкоди та 1000000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з держави російська федерація на користь ОСОБА_2 завдану майнову шкоду в розмірі 137356,27 грн. та моральну шкоду у розмірі 500000 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Суд першої інстанції невірно оцінив розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, зважаючи на неможливість проживання у власній квартирі протягом трьох років від початку повномасштабного вторгнення, що потягло за собою нераціональне використання життєвого часу на лікування, переїзд до нового місця проживання, пошук житла, проведення правових заходів для відновлення порушеного права. Вказане обумовило необхідність залучення значних фізичних та матеріальних ресурсів.

У засіданні апеляційного суду представник позивачки апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що на підставі договору купівлі-продажу від 01 квітня 2008 року ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-08443608 від 19 вересня 2024 року, сформованої на сайті Фонду державного майна України, вартість квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,6 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м, складає 137356,27 грн.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003202 15 жовтня 2024 року внесено відомості за фактом пошкодження зазначеного об`єкта нерухомості внаслідок артилерійського обстрілу представниками підрозділів збройних сил російської федерації у населеному пункті м. Мирноград Донецької області в період з 24 лютого 2022 по 12 квітня 2022 в порушення законів та звичаїв війни, переслідуючи мету жорстокого поводження з цивільним населенням, із застосуванням засобів війни, заборонених міжнародним правом.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з обставин заподіяння шкоди, характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнала позивачка, із засад розумності, виваженості та справедливості.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Рішення суду в частині задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.

З 2014 року російська федерація здійснює збройну агресію проти України. 24 лютого 2022 року розпочалося та триває повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на суверенну територію України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з положеннями частини 1, 3, 5 та пункту 2 і 3 частини 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Змагальність сторін є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 4 частини 3 статті 2 ЦПК України).

За змістом частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частини 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

У деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

Саме на позивача у деліктних правовідносинах покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з послідуючими змінами розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20).

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходив з установлених обставин справи, характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнала ОСОБА_2 , із засад розумності, виваженості та справедливості, вірно застосував закон, що регулює зазначені правовідносини, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам учасникам справи і зібраним у справі доказам.

Підстав для збільшення визначеного судом першої інстанції розміру морального відшкодування апеляційний суд не вбачає.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15 грудня 2020 року).

З урахуванням наведеного вище не заслуговує на увагу посилання в апеляційній скарзі на неправильність визначення розміру морального відшкодування.

Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта