Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6002/24 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 44 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників в м. Житомирі цивільну справу № 295/6002/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2024 року, постановлену під головуванням судді Чішман Л. М.,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з держави Україна за рахунок Державного бюджету України на свою користь 124191,98 грн в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, та 16000 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2024 року зупинено провадження у справі до перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №335/6977/22.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає, що у всіх випадках питання про зупинення провадження в справі розглядається в судовому засіданні з участю осіб, які беруть участь у справі, про що суд постановляє ухвалу. Однак в даному випадку її в судове засідання не викликали та її думку щодо необхідності зупинення розгляду справи відповідно не враховували.

Крім того, під час складання протоколу про ДТП на працівників патрульної поліції не покладено повноважень проводити експертизу чи залучати спеціалістів, оскільки у разі настання ДТП за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації їх особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів, щодо обставин скоєння ДТП, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка, такі водії транспортних засобів, після складення ними повідомлення, не мають обов`язку повідомити про ДТП орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції. Тобто виклик працівників патрульної поліції був волевиявленням одного із учасників ДТП.

Однак суд при постановлені ухвали про зупинення провадження у справі помилково послався на обставини справи №335/6977/22, так як вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі №295/6002/24.

ЇЇ звинуватили у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмові пройти огляд на стан сп`яніння. Проте суд постановив закрити провадження через відсутність складу правопорушення. Ця справа порушує важливі питання щодо дотримання прав водіїв під час зупинки та огляду працівниками поліції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2024 року цивільну справу №335/6977/22 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Касаційний цивільний суд, переглядаючи цю справу, виявив виключну правову проблему, яку належить розв`язати ВП ВС. Зокрема: чи можна вважати дії працівників патрульної поліції зі складання протоколу такими, що підпадають під дію ст. 1176 ЦК України і Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та чи може сам факт складання протоколу у разі подальшого закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди відповідно до статей 1173, 1174 ЦК України.

Суд касаційної інстанції вказав, що у цій справі є виключна правова проблема, і для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень існує очевидна необхідність формування єдиної правозастосовної практики у справах за позовом фізичної особи про відшкодуванням моральної шкоди, завданої складанням протоколу працівником патрульної поліції, у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 17 липня 2024 року призначено справу № 335/6977/22 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 25 вересня 2024 року у приміщенні Верховного Суду.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог п. 10 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду України.

Враховуючи, що справа 295/6002/24 за позовом ОСОБА_1 містить вимоги, аналогічні вимогам у справі №335/6977/22, яка була передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі.

Тому дії суду першої інстанції, який зупинив провадження у справі до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, є цілком обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

Однак, на даний час вказана справа розглянута, що підтверджується змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року, загальний доступ до якої в Єдиному державному реєстру судових рішень забезпечено 17 лютого 2025 року.

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: