Справа № 130/101/25
Провадження № 22-ц/801/642/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 рокуСправа № 130/101/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця»,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року про повернення позовної заяви, постановлену у складі судді Грушковської Л. Ю. в м. Жмеринка, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області суду із позовною заявою, в якій просив визнати об`єктивну неможливість спростувати хамську брехню відповідача у справах №130/2553/19, 130/893/20, що ці договори є копією один одного, які є у споживача ОСОБА_1 ; визнати грубим порушенням відповідачем п. 4 ч. 3 ст. 57 ЗУ «Про ринок електроенергії» при наданні споживачу відповіді на його звернення; визнати, що у двох договорах різні дати укладання, різні прізвища посадових осіб, різні поточні рахунки, різні умови.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 січня 2025 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, оскільки позивачем при формулюванні позовних вимог не зазначено жодного із способів захисту, передбачених статтею 16 ЦК України.

21 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто її позивачу разом із доданими до неї матеріалами.

Мотивами прийнятої ухвали є те, що ОСОБА_1 не усунув недоліки зазначені в ухвалі від 16 січня 2025 року.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 30 січня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що недоліки, які суд першої інстанції вказав в ухвалі від 15 січня 2025 року він усунув та 20 січня 2025 року подав заяву до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) зазначена в пункті 6 частини 1 статті 353 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина 2 статті 369 ЦПК України).

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- 13 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із позовною заявою до ТОВ «Енера Вінниця», в якій просив визнати об`єктивну неможливість спростувати хамську брехню відповідача у справах №130/2553/19, 130/893/20, що ці договори є копією один одного, які є у споживача ОСОБА_1 ; визнати грубим порушенням відповідачем п. 4 ч. 3 ст. 57 ЗУ «Про ринок електроенергії» при наданні споживачу відповіді на його звернення; визнати, що у двох договорах різні дати укладання, різні прізвища посадових осіб, різні поточні рахунки, різні умови (а.с. 1);

- ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 січня 2025 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, оскільки в позовних вимогах не зазначено жодного із способів захисту, передбачених статтею 16 ЦК України (а.с. 8);

- 21 січня 2025 року ОСОБА_1 подав до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області заяву на виконання ухвали про залишення позову без руху, в якій вказав, що суд може захистити цивільне право або інтерес в інший спосіб, встановлений законом або договором (а. с. 10);

- ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто її позивачу, разом із доданими до неї матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Вказані вище висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 р. у справі № 910/10011/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2024 року у справі № 754/10703/22.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі N 925/642/19).

Суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2023 року по справі №990/114/23).

Всупереч цьому, суд першої інстанції, залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 вказав, що той не зазначив жодного із способів захисту, які передбачені статтею 16 ЦК України.

Відтак апеляційний суд виснує, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, і є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направленням справи до цього суду для продовження розгляду. (пункт 4 частини 1 статті 379 ЦПК України).

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 379, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

Т. Б. Сало