У Х В А Л А

"12" березня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/4046/25

провадження № 2-о/755/268/25

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про усиновлення,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про усиновлення.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Зловживання правом на позов, на подання скарги становить собою такий вид зловживань процесуальними правами, за якого уся процедура розгляду спору є невиправданою та неефективною, адже особа звертається до суду з метою, що відмінна від захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Серед таких зловживань можна виокремити подання сутяжницьких, завідомо безпідставних (явно необґрунтованих) позовів або скарг та позовів, що мають штучний характер. (даний висновок зроблено Суддею, Секретарем Пленуму Верховного Суду Д. Луспеником у офіційній статті «Сутяжництво: як з цим боротися, світовий досвід»).

Згідно положень ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суб`єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Принцип процесуальної економії полягає не лише в швидкому вирішенні спору при максимально спрощеній судовій процедурі як для суду так і для учасників процесу, але і в розумному поєднанні необхідності розгляду декількох позовів в рамках одного провадження з істотним ускладненням вивчення матеріалів справи, дослідження наданих доказів, у зв`язку із збільшенням їх кількості, а так само розрахунків ціни позову та інших його складових.

Як убачається з матеріалів справи та бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва у провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшли цивільні справи № 755/3424/25, № 755/129/25, № 755/2607/25, № 755/1346/25, № 755/2734/25, № 755/3382/25, № 755/3005/25, № 755/2401/25, № 755/1078/25, № 755/1700/25, № 755/3906/25 - за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про усиновлення.

Крім того, згідно бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва 10.03.2025 року у провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про усиновлення № 755/3943/25, щодо якої станом на день постановлення даної ухвали суду не вирішено питання про прийняття заяви у провадження або про відмову у відкритті провадження, повернення заявникові.

Згідно ч. 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч. 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на вищевикладене, надавши оцінку вищевказаним заявам, які містять ідентичний та тотожний зміст, підстави звернення щодо його суб`єкта, та ураховуючи предмет численних заяв, ураховуючи зазначенням прізвища заявника із зміною лише останньої літери, а також ураховуючи масовий характер вказаних заяв, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для прийняття до провадження заяви про усиновлення, - оскільки судом встановлено фактичне подання масових заяв з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, тому у суду наявні підстави для оцінки дій заявника як маніпуляції процесуальними правами заявника, наслідком чого є подання заяви, яка має очевидно штучний, сутяжницький характер, що є перешкодою виконання завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 ЦПК України, та має наслідком застосування заходів цивільного процесуального примусу, передбачених Главою 9 ЦПК України, що зауважено Суддею, Секретарем Пленуму Верховного Суду Д. Луспеником у офіційній статті «Сутяжництво: як з цим боротися, світовий досвід».

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення заяви заявнику задля усунення штучної маніпуляції автоматизованим розподілом справ, шляхом відкриття проваджень у справах щодо одного і того ж предмету (оспорення дійсності одного і того ж правочину), що є зловживанням процесуальним правом заявника (сутяжництвом), обов`язок запобігання якого законом покладено на суд.

Крім того, відповідно до положення п. 6 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду іншу заяву, з аналогічним складом учасників справи, з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такої заяви на час вирішення питання про прийняття її до провадження та призначення до судового розгляду, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення заяви або залишення її без розгляду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про повернення даної заяви також у зв`язку із надходженням до суду аналогічної заяви, яка раніше розподілена системою документообігу суду судді за № 755/3943/25 та щодо якої не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення заяви або залишення її без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 43, 44, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про усиновлення - повернути заявникові.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Заявник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган