Справа № 242/898/24
Провадження № 6/0203/14/2025
УХВАЛА

10 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Верченко Ольги Олександрівни про видачу дубліката виконавчого листа в цивільній справі №242/898/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

встановив:

23 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Верченко Ольга Олександрівна (далі заявник, представник заявника) із заявою про видачу дубліката виконавчого листа в цивільній справі №242/898/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

В обґрунтування своєї заяви представник ОСОБА_1 адвокат Верченко Ольга Олександрівна зазначила, що 26 травня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Селидівського міського суду Донецької області із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області №242/898/24 позовну заяву було задоволено повністю, та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на період її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.05.2024 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2027 року, але не більше, як до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку двадцяти трьох років.

Заявник пояснила, що Селидівський міський суд Донецької області виніс рішення від 17.06.2024 року, яке набрало законної сили 18.07.2024 року, після чого судом були направлені рішення суду з відміткою про набрання законної сили та виконавчий документ за адресою: АДРЕСА_1 . Проте на той час, коли суд направив виконавчі листи у місто Селидове, місто зазнавало сильних обстрілів та відділення АТ «Укрпошта» було частково зруйноване. Виконавчі листи до адресата не дійшли, та в суд, також їх Укрпоштою повернуто не було, що вказує на фактичну їх втрату, та необхідність звернутися до суду із заявою про отримання його дублікату.

Зважаючи на вищевикладене, на підставі п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України заявник звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2024 року, судову справу №242/898/24, провадження №6/0203/575/2024, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 31.12.2024 року.

Ухвалою суду від 02.01.2025 року заяву про видачу дубліката виконавчого листа було залишено без руху, визначені недоліки заяви заявнику постановлено усунути шляхом надання суду: копії рішення Селидівського міського суду Донецької області від 17.06.2024 року у справі №242/898/24, яке набрало законної сили; доказів на підтвердження того, що рішення Селидівського міського суду Донецької області від 17.06.2024 року у справі №242/898/24, на підставі якого видано виконавчий лист, на час звернення заявника до суду не перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС, доказів втрати виконавчого документа, листів АТ «Укрпошта», або відомостей про неможливість надання доказів та необхідність витребування їх судом.

05.03.2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Верченко Ольгою Олександрівною надано заяву про виконання ухвали суду, в якій заявник посилається на матеріали справи, зазначаючи, що всі докази містяться в матеріалах справи, та на те, що на її адресу фактично суд не направляв докази, які просить її надати суд.

05.03.2025 року судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієвій Ф.М. було надано доступ до судових справ Селидівського міського суду Донецької області в електронній формі в програмі «Інформаційні судові системи Д-3».

Ухвалою суду від 05.03.2025 року було прийнято до провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Верченко Ольги Олександрівни про видачу дубліката виконавчого листа та призначено заяву про видачу дубліката виконавчого листа до розгляду у судовому засіданні без виклику учасників справи.

Суд, вивчивши доводи заявника, викладені в заяві, матеріали справи в рамках вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, в електронному вигляді, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Оглядом сайту ЄДРСР судом встановлено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17.06.2024 року, справа №242/898/24, провадження №2/242/351/24, було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , в інтересах якої діє адвокат Верченко Ольга Олександрівна, до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; третя особа: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на період її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.05.2024 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2027 року, але не більше, як до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку двадцяти трьох років, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави у розмірі 1211 грн 20 коп.

Вказане рішення суду набрало законної сили станом на 18.07.2024 року.

Оглядом матеріалів цивільної справи №242/898/24 в електронній формі в програмі «Інформаційні судові системи Д-3» Селидівського міського суду Донецької області судом встановлено, що 26.07.2024 року в системі «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого документу, в якій заявник просила суд: надіслати рішення з відміткою про набрання законної сили та виконавчі листи поштою.

29.07.2024 року судом був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на період її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.05.2024 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2027 року, але не більше, як до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку двадцяти трьох років, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 3 роки.

На запит заявника ОСОБА_1 супровідним листом від 29.07.2024 року за вих. №242/898/24/4925/2024 на її адресу: АДРЕСА_1 , було направлено: копію рішення суду від 17.06.2024 року на 2 арк. та виконавчий лист на 1 арк.

Рішенням ВРП від 29.08.2024 року №2584/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дзержинського міського суду Донецької області, Димитровського міського суду Донецької області, Красноармійського міськрайонного суду Донецької області та Селидівського міського суду Донецької області», було змінено територіальну підсудність з 02.09.2024 року, зокрема, Селидівського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська.

Під час огляду матеріалів справи цивільної справи №242/898/24 в електронній формі в програмі «Інформаційні судові системи Д-3» Селидівського міського суду Донецької області судом не встановлено наявності доказів того, що на час звернення заявника до суду виконавчий лист, направлений на адресу заявника поштою, не перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС, доказів втрати виконавчого документа, зокрема, будь-яких листів АТ «Укрпошта» щодо фактичного ненадсилання засобами поштового зв`язку поштових відправлень з адреси Селидівського міського суду Донецької області на адресу заявника.

Суд зазначає, що згідно з п. 17.4 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція щодо надання доказів втрати оригіналу виконавчого документа викладена у постанові Верховного Суду №640/1347/17 від 08 листопада 2018 року.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або заява державного виконавця, в залежності від того хто втратив оригінал виконавчого документа. Причини втрати для вирішення цього питання не мають значення оригінал може бути загублено, викрадено, знищено чи втрачено з інших причин. Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу (постанова ВС від 17 листопада 2021 року, справа №419/310/12, провадження №61-13084св21).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до частин 1 - 4 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України, Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова ВП ВС від 18.03.2020 року, справа №129/1033/13-ц, провадження №14-400цс19).

При цьому ВС в постанові від 25 січня 2022 року №904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку.

Лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку (постанова ВС від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18).

У ході судового розгляду заяви судом встановлено, що представник заявника не надала суду жодного належного, допустимого та достатнього доказу, який би свідчив про втрату оригіналу виконавчого документа, доказів на підтвердження того, що рішення Селидівського міського суду Донецької області від 17.06.2024 року у справі №242/898/24, на підставі якого видано виконавчий лист, на час звернення заявника до суду не перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС, доказів втрати виконавчого документа, листів АТ «Укрпошта» щодо фактичного ненадсилання засобами поштового зв`язку на адресу заявника ( АДРЕСА_1 ) оригіналу виконавчого листа.

Натомість посилання заявника у заяві про видачу дубліката виконавчого листа на обставини непереборної сили, що не залежали від волі заявника, не можуть бути єдиною та автоматичною підставою для звільнення заявника від виконання свого процесуального обов`язку щодо дотримання вимог ЦПК України, та підтвердження обставин, викладених у заяві, надання відповідних доказів, щодо втрати оригіналу виконавчого листа, який був направлений супровідним листом від 29.07.2024 року поштою на адресу заявника: АДРЕСА_1 .

Також суд враховує те, що заявник не зверталась до суду із клопотанням про витребування відповідних доказів на підтвердження того, що оригінал виконавчого документа є таким, що втрачений при пересилці. Водночас при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, зокрема, чи не перебуває виконавчий лист на примусовому виконанні, чи не виконане рішення суду, з метою недопущення подвійного стягнення.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви заявника.

Керуючись ст. ст. 1-4, 76, 81, 89, 260, 261 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Верченко Ольги Олександрівни про видачу дубліката виконавчого листа в цивільній справі №242/898/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва