465/595/25
2/465/1929/25
У Х В А Л А

14.03.2025 м. Львів

суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., дослідивши матеріали позовної заяви за позовом

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Сосновська Орися Ярославівна (місцезнаходження: 79054, м. Львів, вул. Любінська, буд. 92),

Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Грушевського, буд. 16),

Товариство індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Кульпарківська, 222-б),

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д),

предмет позову: встановлення фактів, визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

28 січня 2025 року до Франківського районного суду м. Львова надійшла указана позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд:

1. встановити факт, що ОСОБА_3 , туркмен за національністю, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2. встановити факт реєстрації шлюбу 22.06.1960 у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1111 між ОСОБА_3 , туркменом, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , полькою, ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

3. визнати за ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2:

квартири АДРЕСА_3 ;

гаражу АДРЕСА_4 у Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат»;

грошових коштів з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться на рахунку НОМЕР_3 , відкритому 05.06.2020 у ПАТ КБ «Приватбанк».

Позивачем у позовній заяві зазначено місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_5 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судом скеровано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі.

14 березня 2025 року надійшла довідка (вх.№7919/25) про місце реєстрації відповідача, та підтверджено його дійсне зареєстроване місце проживання, яке з 13.02.2024 числиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Як убачається із матеріалів позовної заяви підставою позову є спадкування після смерті спадкодавця, тобто ОСОБА_4 , польки за національністю, (10.08.1937-06.03.2021 рр).

Позивач зазначає про факт свого звернення до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сосновської О.Я. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак стверджує про отримання відповіді щодо неможливість задоволення указаної заяви за відсутності оригіналів документів щодо факту родинних відносин між батьками позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При цьому, позивачем зазначено про те, що оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були громадянами російської федерації, то у зв`язку із війною такі документи надати немає можливості.

При цьому, до позовної заяви додано копію листа Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сосновської Орисі Ярославівни від 03.10.2023 №102/02-14, адресованому ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), яким ОСОБА_7 на її ( ОСОБА_7 ) заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_8 , від 24.08.2023, з додатками, що надійшла до приватного нотаріуса поштою 21.09.2023, повідомлено про те, що відповідно до ст. 43 Закону України «Про нотаріат», нотаріус, при вчиненні нотаріальних дій, встановлює особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Розяснено про те, що не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб її учасників або їх уповноважених представників. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів. У зв`язку із цим приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Сосновська О.Я. просила надіслати заяву, оформлену належним чином, або з`явитись особисто для встановлення особи заявника. Одночасно повідомлено про необхідність подачі оригіналів документів.

ОСОБА_7 вказується як свідок у справі, що проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

При цьому, будь-якого іншого листа Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сосновської Орисі Ярославівни до матеріалів позовної заяви не додано, тобто до матеріалів позовної заяви не додано документального підтвердження підстави позову факту особистого звернення позивача до нотаріуса із відповідною заявою.

Крім цього, позивач є непослідовним у викладі обґрунтувань позову і в частині зазначення того, що оскільки спадкодавці були громадянами російської федерації, то це позбавляє позивача можливості надати оригінали документів. Однак, позивачем указано, що ОСОБА_3 туркмен, а ОСОБА_4 полька.

Крім цього, відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Туркменістану СРСР, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Львові, Львівської області, про що 13.05.2021 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зроблено відповідний актовий запис №617 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .

Також до позовної заяви додано копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, №7 від 12.10.2023. Із змісту указаного документа вбачається, що він стосується реєстрації 22.06.1960 шлюбу, між ОСОБА_3 , туркменом, та ОСОБА_4 , полькою, проведеної Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, №актового запису 1111.

Із листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається наявність актового запису про смерть №294 від 18.03.2021, складеного Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому спадкодавцем майна є ОСОБА_4 , як із змісту позовних вимог, так і з копії договору купівлі-продажу гаражного боксу від 18.07.1997, укладеного у м. Львові та копії реєстраційного посвідчення, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації.

Відтак, позивачу слід викласти обґрунтування звернення щодо встановлення відповідних фактів, адже незважаючи на заяву про прийняття спадщини щодо одних і тих же об`єктів нерухомого майна як після ОСОБА_3 , так і після ОСОБА_4 , позивач сформулював свої позовні вимоги щодо цих об`єктів саме після ОСОБА_4 .

При цьому спадкодавець, ОСОБА_4 , на час смерті проживала в Україні, і до складу спадщини після неї входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України.

Також суддя звертає увагу на те, що позивачем не наведеного посилання на наявність будь-якого оригіналу документа, походження якого стосується російської федерації, що б унеможливлювало отримання його оригіналу у зв`язку із збройною агресією.

Щодо актових записів про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то перед позивачем не ставилась необхідність надання таких нотаріусу. Більш того вони жодним чином не можуть бути належним доказом наявності між ними родинних відносин, оскільки такі виникли не раніше реєстрації шлюбу між ними.

Прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Матеріали позовної заяви не містять підтвердження факту звернення позивача до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сосновської Орисі Ярославівни, з урахуванням рекомендацій, наданих листом від 03.10.2023 №102/02-14, у тому числі з наданням йому оригіналів документів, копії яких додано до позовної заяви, у тому числі й свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , зареєстрований 22.06.1960 у м. Львові між ОСОБА_3 , 1936 року народження та ОСОБА_4 , 1937 року народження, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, №7 від 12.10.2023. Отже, матеріали позовної заяви не містять доказів про те, що указані документи були предметом оцінки приватного нотаріуса і нотаріус після їх надання відмовила в оформленні права на спадщину.

При цьому, дата формування Витягу, 12.10.2023, орієнтує суддю на те, що позивачем рекомендації листа від 03.10.2023 або проігноровано та передчасно звернено до суду із указаним позовом, або не додано всі наявні докази щодо кінцевого рішення нотаріуса, що вказує на недотримання вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Відтак, позивачу слід подати на адресу суду нову редакцію позовної заяви із відповідним чітким обґрунтуванням позовних вимог, при цьому зміст позовних вимог повинен узгоджуватися із викладом обставин, якими позивач їх обґрунтовує. Крім цього, позивач повинен надати суду всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються його позовні вимоги.

Щодо інших недоліків позовної заяви.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позовна заява подана представником позивача, адвокатом Лукою Т.М., однак у матеріалах позовної заяви адвокатом Лукою Т.М. не зазначено про наявність у нього електронного кабінету в ЄСІТС.

Суддя звертає увагу, що з 18.10.2023 введено в дію Закон України від 29.06.2023 №3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, у зв`язку з чим певні статті ЦПК України викладено в редакції указаного Закону.

Так, ч. 5 ст. 14 ЦПК України встановлено, що суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат (ч. 6 ст. 14 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі (ч. 7 ст. 14 ЦПК України).

В порушення п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у учасників справи та представника позивача - адвоката Луки Т.М., який, згідно з ч. 6 ст. 14 ЦПК України є особою, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а без зазначення даних РНОКПП адвоката неможливо перевірити факт реєстрації ним електронного кабінету.

За вказаних обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Вимоги щодо визнання права власності є вимогами майнового характеру, тому підлягають грошовій оцінці, при цьому, ціна позову не зазначена.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.08.2020 у справі № 910/13737/19 судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995, вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

З огляду на наведене, суддя дійшов висновку, що позивач зобов`язана долучити до позовної заяви документи щодо вартісної оцінки двох вищезазначених об`єктів нерухомого майна станом на 28.01.2025 та з розрахунку із їх вартості сплатити судовий збір.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору то таке задоволенню не підлягає, оскільки позивач не довела своєї неспроможності його сплатити.

Оскільки позивачем у позовній заяві визначено по суті дві позовні вимоги: немайнову та майнову, суддя наголошує, що порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто позивачу потрібно буде сплатити 1 % від вартісної оцінки двох вищезазначених об`єктів нерухомого майна станом на 28.01.2025, а у майбутньому додатково від суми грошових коштів з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться на рахунку НОМЕР_3 , відкритому 05.06.2020 у ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно із пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн (Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»), а 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 211,20 грн.

Також позивачу слід сплатити судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру про встановлення відповідних фактів, якщо позивач їх викладе і підтримає в оновленій редакції позовної заяви, тобто 2422,40 грн.

Реквізити для сплати судового збору за подання заяв до Франківського районного суду м. Львова:

отримувач коштів - ГУК Львiв/Франківський р-н/22030101;

код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38008294;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача - UA0013953;

код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Оскільки позовна заява містить низку недоліків, то суддя відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суддя роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Баран О.І.