Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

за участю секретаря - Черчукан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: державний нотаріус Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Івасішин Сергій Володимирович, Києво-Святошинський районний суд Київської області, Громадська організація Садівницьке товариство «Геолог», про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

03.11.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: державний нотаріус Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Івасішин Сергій Володимирович, Києво-Святошинський районний суд Київської області, про зняття арешту з майна, у якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої 27.11.2023 на виконання вимог ухвали суду від 06.11.2023 про залишення позовної заяви без руху, просить суд:

- зняти арешт з:

Об`єкт обтяження: «невизначене майно, окреме майно»;

Власник: ОСОБА_2 ;

Підстава обтяження: «ухвала, б/н, Києво-Святошинський районний суд»;

Тип обтяження: арешт (архівний запис);

Реєстраційний номер обтяження: 42534;

Зареєстровано: 25.06.2004 15:44:14 за № 42534;

Реєстратором: Перша київська обласна державна нотаріальна контора, 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Білогородка, вул. Володимирська, буд. 33, (04598) 7-73-00;

Додаткові дані: архівний номер: 3508334KIEV473, архівна дата: 28.09.1999;

Дата виникнення: 14.08.1996, № реєстра: 38, внутр. № 5E01103D2AF03C2D602A.

- визначити порядок виконання рішення, згідно з яким, після набрання ним законної сили зазначити, що це рішення є підставою для Дев`ятої київської державної нотаріальної контори для державної реєстрації припинення (зняття) обтяження арешту (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження №42534 від 25.06.2004 року, власник: ОСОБА_2 , об`єкт обтяження: «невизначене майно, окреме майно», - шляхом внесення запису про припинення обтяження Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою (юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Волинська, 6) до Державного реєстру речових прав на нерухоме.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: державний нотаріус Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Івасішин Сергій Володимирович, Києво-Святошинський районний суд Київської області, про зняття арешту з майна, позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем та правонаступником після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заповіту від 10 січня 2013 року, покійний батько заповів усе своє майно, яке йому належало, позивачу ОСОБА_1 .

Після смерті батька у позивача виникла необхідність в оформленні спадкових прав, в зв`язку з чим позивач звернувся до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори, після чого було відкрито спадкову справу № 390/2018 від 29.05.2018 року.

Однак, в процесі видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з`ясувалось про існування обтяження.

Так, відповідно до Інформаційної довідки №249668099 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта « ОСОБА_2 », в відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна «25.06.2004 15:44:14» зареєстровано обтяження, реєстратором: «Перша київська обласна державна нотаріальна контора, 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Білогородка, вул. Володимирська, буд. 33, (04598) 7-73-00», «Додаткові дані: Архівний номер: 3508334КІЕV473, Архівна дата: 28.09.1999, Дата виникнення: 14.08.1996, № реестра: 38, внутр. № 5Е01103D2AF03C2D602А, комментарий: не всі дані ст. 3», об`єктом обтяження є: «невизначене майно, окреме майно», а саме: «арешт (архівний запис), «реєстраційний номер обтяження: 42534», на підставі, «УХВАЛА, Б/Н, КИЄВО-СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД».

Тобто, на сьогоднішній час, існує перешкода в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме обтяження: арешт (архівний запис) заборона відчуження в відомостях Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач вказує на те, що в інформаційній довідці Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно суб`єкта ОСОБА_2 відсутні будь-які відомості, щодо правової підстави для накладення та виникнення вказаного обтяження/арешту майна, також не відомо хто саме є ймовірний заявник (позивач чи стягувач), відсутні відомості, про дату та номер Ухвали Києво-Святошинського районного суду, на підставі якої був накладений арешт, не вказано та не міститься на яке саме майно накладено арешт, а міститься тільки «невизначене майно, окреме майно».

Враховуючи наявність такого обтяження, для з`ясування будь-яких відомостей про накладення арешту на майно ОСОБА_2 , позивачем було зроблено ряд запитів про надання процесуальних документів про це обтяження (накладений арешт) та правової підстави для накладення та виникнення вказаного обтяження/арешту майна, а саме до: Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, Київського обласного нотаріального архіву, Києво-Святошинського районного суду Київської області, Міністерство юстиції України, Києво-Святошинського РВ Державної виконавчої служби України в Київській області, Солом`янського РВ Державної виконавчої служби України в м. Києві, ДП «Національні інформаційні системи».

Так, Києво-Святошинська державна нотаріальна контора на запит повідомила про те, що надати інформацію на підставі чого був накладений арешт майна (архівний запис №42534) не мають можливості, оскільки архівні документи 1 Київської обласної державної нотаріальної контори по заборонам та арештам до їхньої контори не передавалися. Рекомендовано звернутися з запитом до Київського обласного державного нотаріального архіву.

Київським обласним державним нотаріальним архівом було надано відповідь про те, що інформацію щодо заборони надати не можуть у зв 'язку з її відсутністю.

Києво-Святошинським районним судом Київської області позивачу надано відповідь про те, що: (…В алфавітних показчиків у кримінальних справах за період з 1996 року по 2010 рік - відсутня інформація про наявність справ за участю ОСОБА_2 . Відповідно до інформації, внесеної до алфавітних показчиків у цивільних справах, у провадженні суду перебувала одна цивільна справа №276/1997(№541/1996), в якій ОСОБА_2 є відповідачем. Відповідно до обліково-статистичної картки на цивільну справу №276/1997 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 дачі, стягнення грошової компенсації, її розглянуто 27.11.1997 суддею Медвідь Н.О. Згідно з довідкою, наданою 26.05.2021 архіваріусом суду цивільну справу 2-№276/1997, знищено у зв`язку із закінченням строків, встановлених для її зберігання...».

Отримавши рішення суду від 27.11.1997 рік, позивачу стало відомо, що суд вирішив задовольнити позов частково, стягнути з відповідача (померлого батька позивача) на користь позивача 496 грн. 80 коп.

Позивач звертає увагу суду на те, що, ані у відповіді на запит, ані у рішенні від 1997 року, відсутні відомості (інформація) про «Ухвалу б/н», а залишилось тільки рішення від 27.11.1997 року, в якому також відомостей про будь-які правові підстави накладення арешту на майно покійного батька позивача.

Також відсутнє підтвердження того, що є факт невиконання померлим батьком позивача своїх обов`язків, покладених на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.1997 року.

Згідно з відомостей, які були наданні ВДВС Солом`янського районого управління юстиції та пошуку з автоматизованої системи виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 , відомості про відкриті чи закриті виконавчі провадження - відсутні.

Позивач вказує на те, що 08.06.2021 року ним було зроблено повторний запит до Києво-Святошинського районного суду Київської області про надання відомостей, щодо наявності в матеріалах справи №276/1997(№541/1996) заяв, клопотань та процесуальних судових документів щодо забезпечення позову.

Згідно відповіді суду, отриманої 14.06.2023 року, відповідно до обліково-статистичної картки на цивільну справу №276/1997 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 дачі, стягнення грошової компенсації, відомості щодо надходження заяви про забезпечення позову - відсутні.

Позивачем було направлено запит до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання відомостей про арешт, реєстратором якого була «Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Білогородка, вул. Володимирська, буд. 33, (04598) 7-73-00», на який надано відповідь: «Першу Київську обласну державну нотаріальну контору, 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Білогородка, вул. Володимирська, буд.33, (04598) 7-73-00, було ліквідовано, на підставі наказу Міністерства юстиції України від 29.03.2021 року...., а справи Першої Київської обласної державної нотаріальної контори постійного та тимчасового (понад 10 років) терміну зберігання заведені з 1995 по 1996 роки передані до Київського обласного державного нотаріального архіву...З наданих Київським обласним державним нотаріальним архівом відомостей та копій документів нотаріального діловодства Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, Реєстр та Алфавітна книга обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладене на таке майно судами, слідчими органами, які містять відомості про арешти за період зазначений у зверненні, до Київського обласного державного нотаріального архіву не передавались».

Державне підприємство «Національні інформаційні системи» на запит позивача надало відповідь №660/26-11 від 26.03.2021, з якої вбачається, що «Функціонування Реєстру заборон регламентувалось Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5. В подальшому, у зв`язку зі змінами в законодавстві у сфері державної реєстрації прав, з 01.01.2013 Реєстр заборон припинив своє функціонування». З вказаної дати всі реєстраційні дії, пов`язані з набуттям/зміною/припиненням тощо речових прав на об`єкти нерухомого майна, а також, з обтяженням таких прав, проводяться відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), а Реєстр заборон став одним із елементів невід`ємної архівної складової частини вказаного реєстру. Відомості, які свого часу були внесені до Реєстру заборон, залишись у статичному (незмінному) вигляді та обсязі».

Наявність арешту на нерухоме майно обмежує позивача в реалізації спадкових прав, а тому враховуючи відсутність інших єфективних способів захисту порушеного права на спадкове майно, останній змушений звернутись за захистом порушених прав до суду.

03.11.2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Солом`янського районного суду м. Києва Букіній О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.11.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: державний нотаріус Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Івасішин Сергій Володимирович, Києво-Святошинський районний суд Київської області, про зняття арешту з майна, - було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

27.11.2023 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви та позовна заява в новій редакції, подані на виконання вимог ухвали суду від 06.11.2023 року про залишення позовної заяви без руху. Також позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.11.2023 року, прийнято справу до провадження Солом`янського районного суду м. Києва, відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: державний нотаріус Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Івасішин Сергій Володимирович, Києво-Святошинський районний суд Київської області, про зняття арешту з майна, та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Визначено відповідачу/ам/ строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.11.2023 року, у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, - відмовлено.

02.01.2024 до суду від представника відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник вказує на те, що Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) не є належним відповідачем у даній справі, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповіді на відзив позивачем до суду подано не було.

05.03.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника ГО «Садівницьке товариство «Геолог» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача.

Ухвалою суду від 14.03.2024 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Громадську організацію Садівницьке товариство «Геолог».

Станом на 02.08.2024 будь-які додаткові письмові пояснення, клопотання/заяви з процесуальних питань від учасників процесу до суду не надійшло.

Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - гр. ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 30.04.2018.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 09.07.2009 (повторно), де батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що за життя гр. ОСОБА_2 10 січня 2013 року було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Фроловою А.О., зареєстрований в реєстрі за № 4-18, яким останній все його майно. де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде йому належати на день його смерті та на що він за законом матиме право, заповів гр. ОСОБА_1 , 2003 року народження.

При здійсненні реєстраційних дій щодо оформлення спадкових прав позивачу стало відомо про наявність обтяження.

Так, відповідно до Інформаційної довідки №249668099 від 24.03.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта « ОСОБА_2 », у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 25.06.2004 15:44:14 зареєстровано обтяження, реєстратором: Перша київська обласна державна нотаріальна контора, 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Білогородка, вул. Володимирська, буд. 33, (04598) 7-73-00»;

Додаткові дані: Архівний номер: 3508334КІЕV473, Архівна дата: 28.09.1999, Дата виникнення: 14.08.1996, № реестра: 38, внутр. № 5Е01103D2AF03C2D602А, комментарий: не всі дані ст. 3;

Об`єкт обтяження: невизначене майно, окреме майно;

Тип обтяження: арешт (архівний запис);

Реєстраційний номер обтяження: 42534;

Підстава обтяження: ухвала, б/н, Києво-Святошинський районний суд.

При цьому, в інформаційній довідці Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно суб`єкта ОСОБА_2 відсутні будь-які відомості, щодо правової підстави для накладення та виникнення вказаного обтяження/арешту майна, також не відомо хто саме є ймовірний заявник (позивач чи стягувач), відсутні відомості, про дату та номер ухвали Києво-Святошинського районного суду, на підставі якої був накладений арешт, не вказано та не міститься на яке саме майно накладено арешт, а міститься тільки:

Об`єкт обтяження: «невизначене майно, окреме майно».

Враховуючи наявність такого обтяження, для з`ясування будь-яких відомостей про накладення арешту на майно ОСОБА_2 , позивачем було зроблено ряд запитів про надання процесуальних документів про це обтяження (накладений арешт) та правової підстави для накладення та виникнення вказаного обтяження/арешту майна, а саме до: Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, Київського обласного нотаріального архіву, Києво-Святошинського районного суду Київської області, Міністерство юстиції України, Києво-Святошинського РВ Державної виконавчої служби України в Київській області, Солом`янського РВ Державної виконавчої служби України в м. Києві, ДП «Національні інформаційні системи».

Так, як вбачається з відповіді на запит Києво-Святошинська державна нотаріальна контора повідомила про те, що надати інформацію на підставі чого був накладений арешт майна (архівний запис №42534) не мають можливості, оскільки архівні документи 1 Київської обласної державної нотаріальної контори по заборонам та арештам до їхньої контори не передавалися. Рекомендовано звернутися з запитом до Київського обласного державного нотаріального архіву.

Відповідно до відповіді Київського обласного державного нотаріального архіву, інформацію щодо заборони надати не можуть у зв 'язку з її відсутністю.

Згідно відповіді Києво-Святошинського районного суду Київської області Вих. № 03-02/58/2021 від 26.05.2021, вбачається, що в алфавітних покажчиках у кримінальних справах за період з 1996 року по 2010 рік - відсутня інформація про наявність справ за участю ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації, внесеної до алфавітних покажчиків у цивільних справах, у провадженні суду перебувала одна цивільна справа №276/1997(№541/1996), в якій ОСОБА_2 є відповідачем.

Відповідно до обліково-статистичної картки на цивільну справу №276/1997 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 дачі, стягнення грошової компенсації, її розглянуто 27.11.1997 суддею Медвідь Н.О.

Згідно з довідкою, наданою 26.05.2021 архіваріусом суду цивільну справу 2-№276/1997, знищено у зв`язку із закінченням строків, встановлених для її зберігання.

Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.1997 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 дачі, стягнення грошової компенсації, задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 496 грн. 80 коп.

Згідно відповіді Києво-Святошинського районного суду Київської області Вих. № 03-02/64/2021 від 14.06.2021, вбачається, що відповідно до обліково-статистичної картки на цивільну справу №2-276/1997 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 дачі, стягнення грошової компенсації, відомості щодо надходження заяви про забезпечення позову - відсутні.

Згідно з відомостей ВДВС Солом`янського районого управління юстиції та пошуку з автоматизованої системи виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 , відомості про відкриті чи закриті виконавчі провадження - відсутні.

Інших даних, які б підтвердили факт наявності у гр. ОСОБА_2 боргу, забезпеченням якого є відповідний арешт, матеріали справи не містять.

Як вбачається з листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.04.2021 №Ш-3033/6.3, позивачу на його звернення щодо передачі архівних матеріалів справ Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, що містять відомості про арешт майна, зареєстрований Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою повідомлено наступне.

Так, Першу Київську обласну державну нотаріальну контору, 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Білогородка, вул. Володимирська, буд.33, (04598) 7-73-00, було ліквідовано, на підставі наказу Міністерства юстиції України від 16.03.2018 №741/5 «Про ліквідацію Першої Київськорї обласної державної нотаріальної контори».

Справи Першої Київської обласної державної нотаріальної контори постійного та тимчасового (понад 10 років) терміну зберігання заведені з 1995 по 1996 роки передані до Київського обласного державного нотаріального архіву, про що складено відповідний акт приймання-передавання документів.

З наданих Київським обласним державним нотаріальним архівом відомостей та копій документів нотаріального діловодства Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, Реєстр та Алфавітна книга обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладене на таке майно судами, слідчими органами, які містять відомості про арешти за період зазначений у зверненні, до Київського обласного державного нотаріального архіву не передавались.

Державне підприємство «Національні інформаційні системи» на запит позивача надало відповідь №660/26-11 від 26.03.2021, з якої вбачається, що функціонування Реєстру заборон регламентувалось Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5. В подальшому, у зв`язку зі змінами в законодавстві у сфері державної реєстрації прав, з 01.01.2013 Реєстр заборон припинив своє функціонування». З вказаної дати всі реєстраційні дії, пов`язані з набуттям/зміною/припиненням тощо речових прав на об`єкти нерухомого майна, а також, з обтяженням таких прав, проводяться відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), а Реєстр заборон став одним із елементів невід`ємної архівної складової частини вказаного реєстру. Відомості, які свого часу були внесені до Реєстру заборон, залишись у статичному (незмінному) вигляді та обсязі.

Наявність арешту на нерухоме майно обмежує позивача в реалізації спадкових прав, а тому враховуючи відсутність інших способів захисту порушеного права на спадкове майно, останній змушений звернутись за захистом порушених прав до суду.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року № 6-26цс13.

З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII, щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до частини першої-третьої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, частина п`ята статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Підпунктами 4.15. та 4.18. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Згідно з ст. 59 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем на нерухоме майно, на яке накладено арешт.

Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

При цьому, суд враховує, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо. Наявність накладеного обтяження порушує права позивача на вступ у спадщину, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Арешт на спадкове майно було накладено у 2004 році, на даний час відомості про наявність відкритих виконавчих проваджень щодо гр. ОСОБА_2 (померлого батька позивача) відсутні, однак, арешт, накладений на майно боржника, не знято.

Крім того, суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, який помер за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) на майно перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті його батька.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 11, 15, 16, 317, 319, 321, 391, 1216, 1217, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: державний нотаріус Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Івасішин Сергій Володимирович, Києво-Святошинський районний суд Київської області, Громадська організація Садівницьке товариство «Геолог», про зняття арешту з майна, - задовольнити.

Зняти арешт та скасувати обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 42534 від 25.06.2004, про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зареєстрований реєстратором: Перша київська обласна державна нотаріальна контора, 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Білогородка, вул. Володимирська, буд. 33, (04598) 7-73-00; підстава обтяження: ухвала, б/н, Києво-Святошинський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.03.2025.

Суддя О.М. Букіна