КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 940/556/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/502/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Желепи О.В.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Національної поліції України в Київській області, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

за апеляційними скаргами представника Головного управління Національної поліції України в Київській області на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 22 грудня 2023 року та на додаткове рішення Тетіївського районного суду Київської області від 09 січня 2024 року, ухвалених під головуванням судді Косович Т.П.,-

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив стягнути з Головного управління Національної поліції України в Київській області на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 грн 00 коп. та збитки у розмірі 8 688 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відносно ОСОБА_1 незаконно складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року вказану постанову визнано протиправною та скасовано, справу про адміністративне правопорушення закрито.

Перебування під вказаним незаконним адміністративним стягненням завдало позивачу моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 10 000 грн 00 коп.

08 лютого 2023 року працівниками поліції автомобіль позивача «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено у зв`язку з підозрою зміни номеру кузова.ОСОБА_1 зазначав, що за евакуацію та збереження автомобіля сплачено 8 688 грн 00 коп.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 22 грудня 2023 року названий позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , 2 000 00 коп. грошової компенсації моральної шкоди та 8 688 грн 00 коп. майнової шкоди

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та просив стягнути із Головного управління Національної поліції України в Київській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 грн 00 коп.

Додатковим рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 09 січня 2024 року стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 145 грн 55 коп.

В апеляційних скаргах представник Головного управління Національної поліції України в Київській області, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог; додаткове рішення суду скасувати та заяву про стягнення витрат на правничу допомогу залишити без задоволення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності завдання діями відповідача моральної шкоди позивачу, оскільки права ОСОБА_1 були порушені. Враховуючи принципи розумності та співмірності, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність стягнення із Державного бюджету на користь позивача 2 000 грн 00 коп. моральної шкоди та 8 688 грн 00 коп. майнової шкоди.

Задовольняючи частково вимоги заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 145 грн 55 коп., судом першої інстанції враховано пропорційність розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що постановою серії БАД № 788412 від 08 лютого 2023 року, складеною поліцейським відділення № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1 190 грн 00 коп.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року вказану визнано протиправною та скасовано, справу про адміністративне правопорушення закрито.

ОСОБА_1 вказував, що незаконне притягнення до адміністративної відповідальності призвело до моральних страждань, яку позивач оцінює у 10 000 грн 00 коп.

08 лютого 2023 року працівниками поліції автомобіль позивача «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено у зв`язку з підозрою зміни номеру кузова.За евакуацію та збереження автомобіля позивачем сплачено 8 688 грн 00 коп.

Обґрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначав, що збитками є понесені ним витрати щодо сплати коштів за евакуацію та зберігання транспортного засобу. Позивач просив стягнути завдану йому моральну шкоду у розмірі 10 000 грн 00 коп, спричинену незаконним притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У статті 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а сааме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 вказано, що застосовуючи

статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

У постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року за № 335/6977/22 зазначено: «Велика Палата Верховного Суду з огляду на мотиви, наведені у цій постанові, не може погодитися з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу такого порушення презюмує завдання позивачу моральної шкоди, а також з висновками апеляційного суду щодо застосування до спірних правовідносин Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Так, суди попередніх інстанцій не врахували, що у спірних правовідносинах шкода відшкодовується на загальних підставах, визначених статтею 1174 ЦК України, а тому обов`язковою умовою для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб відповідача у виді відшкодування шкоди є встановлення протиправності у діях працівників патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на приписи Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» патрульна поліція не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, тому на правовідносини щодо складання протоколів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не поширюються правила статті 1176 ЦК України та Закону № 266/94-ВР.»

Для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди обов`язковою є наявність трьох елементів (умов): неправомірний характер дії (бездіяльності) цього органу (посадових або службових осіб), наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою. Водночас наявність вини посадових осіб органів державної влади не є обов`язковою умовою такого виду відповідальності. Тягар доведення наявності зазначених трьох умов покладається на позивача, який звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди на підставі ст. ст. 1173, 1174 ЦК України.

Встановлення протиправності у діях працівника патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковою умовою для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди.

У разі відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону та вчинення працівниками патрульної поліції під час складання протоколу всіх дій згідно із законом та в межах їхніх повноважень факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення не є фактом, який підтверджує протиправність дій патрульних поліцейських щодо складання такого протоколу.

Судом встановлено, що постановою серії БАД № 788412 від 08 лютого 2023 року, складеною поліцейським відділення № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1 190 грн 00 коп.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року вказану визнано протиправною та скасовано, справу про адміністративне правопорушення закрито. Зазначено, що факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 30.1 Правил дорожнього руху України не підтверджується належними та допустимими доказами. Тетіївським районним судом Київської області у рішенні від 21 березня 2023 року не встановлено невідповідності дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції щодо складання постанови, які мали наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення.

Так, дії патрульного поліцейського щодо складення постанови у разі подальшого закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення можуть бути підставою для відшкодування шкоди державою лише у тому випадку, якщо закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відбулося через очевидну невідповідність протоколу вимогам закону або внаслідок інших протиправних дій працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, або які мають ознаки свавільності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, судом першої інстанції не враховано, що рішенням у справі про адміністративне правопорушення за № 940/157/23 не встановлено, що складенапостанова серії БАД № 788412 від 08 лютого 2023 року не відповідала вимогам закону, а також протиправності дій патрульного поліцейського на момент складення постанови.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів неправомірності дій працівника патрульної поліції під час складання постанови серії БАД № 788412 від 08 лютого 2023 року, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб у виді відшкодування ОСОБА_1 завданої моральної та матеріальної шкоди.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про стягнення понесених витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 09 січня 2024 року стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 145 грн 55 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року рішення Тетіївського районного суду Київської області від 22 грудня 2023 року скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог, відтак, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністьвисновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 22 грудня 2023 року та додаткове рішення суду від 09 січня 2024 року ухвалені з порушенням норм процесуального права, відтак підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області задовольнити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 22 грудня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення суду.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Національної поліції України в Київській області, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області на додаткове рішення суду від 09 січня 2024 року задовольнити.

Додаткове рішення Тетіївського районного суду Київської області від 09 січня 2024 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 10 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко