Справа № 345/1062/25
Провадження № 2-о/345/92/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12.03.2025 м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Юрчак Л.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Тодарчук Тетяни Володимирівни, заінтересовані особи: виконавчий комітет Верхнянської сільської ради, про встановлення опіки і призначення опікуна,-

встановив:

Представник заявника адвокат Тодарчук Т.В. звернулася до суду з даною заявою, в якій просить ухвалити рішення суду, яким призначити опікуном над ОСОБА_2 його брата ОСОБА_1 .

Ознайомившись з матеріалами заяви суддя приходить до висновку, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, передбачених нормами ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що нормами ЦПК не врегульовано питання залишення без руху заяв в порядку окремого провадження, у даному випадку застосуванню підлягають загальні норми цивільного процесуального законодавства.

Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України вбачається, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежене за змістом. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Заінтересовані особи мають матеріально-правову заінтересованість у справах окремого провадження у випадку, коли рішення суду створює, змінює або припиняє певні права чи обов`язки цих осіб.

Для забезпечення правильного і швидкого вирішення справи суд з урахуванням конкретних її обставин повинен вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі та інших учасників процесу. Суду необхідно також встановити осіб, які можуть брати участь у справі.

Неправильне визначення фактів, які необхідно встановити для правильного вирішення спору, приводить до того, що не всі особи, прав яких безпосередньо стосуються вирішення спору, притягуються до участі у справі, що у свою чергу приводить до ухвалення незаконних судових рішень.

За загальним правилом цивільного процесуального законодавства України та положень статті 294 ЦПК Українина заявника покладено обов`язок визначати заінтересованих осіб у справі.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі заявником.

Суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди заявника залучати інших заінтересованих осіб до участі у справі та зобов`язується вирішити справу за тією заявою, що пред`явлена, і стосовно тих осіб, які зазначені у ній.

Якщо заявник не заявляє клопотання про заміну/залучення заінтересованих осіб, суд повинен відмовляти у задоволенні поданої заяви про встановлення юридичного факту.

Таким чином, визначення заінтересованих осіб у справі окремого провадження є правом заявника, а встановлення належності сторін у справі є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Така правова позиція міститься у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року (справа № 449/1352/15-ц).

Органи військового управління - Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, Генеральний штаб Збройних Сил України, інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, а також територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначений ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Так, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані - опікун особи, визнаної судом недієздатною (п. 10 ч. 1 ст. ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку»).

Виходячи з віку заявника ОСОБА_1 , правовідносини у цій справі можуть бути пов`язаними з доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому матеріали справи не містять інформацію про те, чи перебуває заявник ОСОБА_1 на військовому обліку, і якщо так, то чи не призивався він на військову службу.

Також до участі у справі не залучено відповідний ІНФОРМАЦІЯ_1 як заінтересовану особу, при цьому взаємовідносини заявника ОСОБА_1 з таким органом залежать від заявлених вимог щодо призначення останнього опікуном, що може вплинути на його права та обов`язки стосовно органів військового управління.

Також варто звернути увагу, що згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Однак, у заяві не вказано про наявність інших близьких родичів ОСОБА_2 , окрім його мами ОСОБА_3 , та не залучено їх (за наявності) у якості заінтересованих осіб.

Також до матеріалів справи не долучено довідку про склад сім`ї.

З огляду на вищевикладене заяву слід залишити без руху та надати представнику заявників можливість усунути вищевказані недоліки поданої заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 43, 175-177, 185, 294, 299 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», ст.1 Закону України «Про оборону України», суддя

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Тодарчук Тетяни Володимирівни, заінтересовані особи: виконавчий комітет Верхнянської сільської ради, про встановлення опіки і призначення опікуна, залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії даної ухвали.

Якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, вона буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Копію ухвали суду надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: