Провадження №2/752/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Олійник К.С.,

представника позивача Мартинюка Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно.

На обговорення судом було винесено питання щодо виключної підсудності зазначеної справи.

Представник позивача вважав, що справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження. Виключна підсудність у цьому випадку не застосовується.

Дослідивши матеріали позовної заяви, встановлено, що вона підлягає передачі за підсудністю на розгляд до іншого суду, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.03.2005 №22 в сумі 2004218 грн.

Відповідно до п.1.1. договору про надання кредиту від 03.03.2005 №22 кредитор надає позичальнику кредит у сумі 1327252,50 грн. на строк до 02.03.2010 для інвестування в будівництво квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 (провадження №12-73гс20), аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Велика Палата Верховного Суду вважала, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються правила виключної підступності.

Схожа правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07. 2020 у справі №910/10647/18.

З матеріалів справи встановлено, що у позові заявлено вимогу стягнення заборгованості за кредитом, який був наданий для інвестування в будівництво квартири, яка знаходиться в Печерському районі міста Києва.

Таким чином, до цього позову застосовуються правила виключної підсудності, оскільки заявлені вимоги з приводу нерухомого майна, а справа розглядається Голосіївським районним судом міста Києва, тобто з порушенням територіальної юрисдикції (підсудності), що за правилами ч.1 ст. 378 ЦПК України може мати наслідком скасування судового рішення, ухваленого за результатами розгляду справи по суті оскільки воно прийнято з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, позовна заява підлягає передачі за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 30-31, 184, 258, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Передати за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Передачу цивільної справи здійснити в порядку, встановленому частиною 3 статті 31 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Ухвалу складено 17.03.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова