Справа № 150/285/24
Провадження № 2/727/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

10 березня 2025 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючої судді - Бойко М.Є.,

за участю секретаря судових засідань - Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У травні 2024 року представник позивача звернувся до Чернівецького районного суду Вінницької області через систему "Електронний суд" з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №26.04.2023-100003241 від 26.04.2023 року у загальному її розмірі 18 700, 00 грн., а також сплачений позивачем при подачі цього позову судовий збір в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування таких вимог у позовній заяві зазначено наступне.

26.04.2023 року, між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №26.04.2023-100003241, відповідно до умов якого позичальнику строком на 42 дня надано кредит у розмірі 11 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 26.04.2023 року.

Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за цим договором не виконує і кредит у визначений строк не повернув, у зв`язку із чим станом на 10.05.2024 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 18 700, 00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11 000 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 7 700, 00 грн.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 23.05.2024 року цивільну справу № 150/285/24 передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 липня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін .

27.08.2024 року представник відповідача адвокат Венерська Г.І. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити ТОВ «Споживчий центр» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав.

До позовної заяви, на підтвердження передачі кредитних коштів, позивач долучив квитанцію, проте, вона не може слугувати належним доказом на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредиту, також з цієї квитанції неможливо встановити ані особу платника, ані особу одержувача коштів. Виписки з рахунку та розрахунок заборгованості за нарахованими відсотками позивач не надав, що позбавляє можливості перевірити законність їх нарахування у заявленому розмірі, а також факт зарахування кредитних коштів саме на рахунок відповідача. Крім того, адвокат просила суд вирішити питання щодо стягнення судових витрат, які були понесені відповідачем у зв`язку із розглядом справи у розмірі 12 780 грн.

17.09.2024 року представник позивача адвокат Чайка І.В. подала до суду відповідь на відзив на позов, в якому зазначила, що квитанція Liqpay № про перерахування кредитних коштів від 26.04.2023 року є достовірним доказом, оскільки містить усі необхідні реквізити, а саме: номер, дату здійснення операції, суму видачі коштів, призначення платежу «видача за договором №26.04.2023-100003241 від 26.04.2023 року та скорочений рахунок отримувача і не може не враховуватись судом лише через наявність суб`єктивних заперечень зі сторони Відповідача. Вказала також, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» співпрацює з ТОВ «Споживчий центр», як з клієнтом, на підставі договору № 4507 від 01.11.2020 р. про надання послуг в системі LiqРау. Видача коштів за кредитним договором була здійснена ОСОБА_1 безготівково, шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 через технологічного партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (сервіс LiqPay), номер картки, на яку було здійснено перерахування коштів за Договором, в особистому кабінеті (https://sgroshi.com.ua/kabinet/), що знаходиться на офіційному сайті ТОВ «Споживчий центр» (https://sgroshi.com.ua/) та саму картку ОСОБА_1 самостійно надав як таку, на яку він бажає отримати кредитні кошти, і саме на цю картку № НОМЕР_1 ТОВ «Споживчий центр» було йому перераховано 11 000,00 грн. Наявна у відповідача заборгованість, зазначена у позові, підтверджується умовами кредитного договору, альтернативного її розрахунку ним та його представником не надано.

02.10.2024 року представник відповідача адвокат Венерська Г.І. подала до суду письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що позивач посилається на те, що долучена ним до позовної заяви квитанція «Liqpay» є достовірним доказом перерахування кредитних коштів, оскільки містить усі необхідні реквізити, однак такий документ не є первинним документом в розумінні ст.9 зу «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Окрім того зазначає, що із вказаної квитанції неможливо ідентифікувати Відповідача як отримувача кредитних коштів. Відтак, сама по собі довідка, яка сформована платіжним сервісом «Приват Банк» системою LiqPay, не є належним та достатнім доказом виникнення та існування між кредитором та Відповідачем кредитних відносин та доказом заборгованості. Щодо долученої позивачем карточки субконто, варто зазначити, що така також не є первинним документом. Дана карточка субконто містить систематизовану інформацію, яка міститься у прийнятих до обліку первинних документах. Відтак, сама по собі надана карточка субконто, яка виконувалася працівником позивача, не може слугувати доказом виникнення та існування між кредитором та відповідачем кредитних відносин. Окрім того, позивачем так і не було надано суду розрахунок заборгованості. Зазначила, що у своїй відповіді на відзив позивач наводить обгрунтування розміру заборгованості, однак, таке обґрунтування не містить: конкретних періодів виникнення заборгованості; початку періоду нарахування основного боргу або процентів; закінчення періоду нарахування основного боргу або процентів. Також вказує, що позивач у відзиві зазначає, що відповідачем було сплачено 3 080 грн., чим він погодив факт видачі кредитних коптів, проте жодних належних доказів на підтвердження такої оплати ТОВ «Споживчий центр» не надав.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві просила суд розглядати справу без її участі .

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Венерська Г.В. в судове засідання також не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, разом з тим, адвокат подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та без участі відповідача.

За таких обставин, судове засідання проводилося без участі сторін, та згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредиторприйняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина першастатті 527 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як встановлено судом, 26.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Споживчий центр» з метою отримання кредиту та шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення договору (оферти), підписав кредитний договір №26.04.2023-100003241 від 26.04.2023 року у розмірі 11 000, 00 грн. Реквізити належного ОСОБА_1 електронного платіжного засобу для перерахування коштів за даним договором ним зазначено наступні: № 5366-39ХХ-ХХХХ-0932 . Для підписання та укладання договору ОСОБА_1 ввів код з смс-повідомлення, яке було відправлене на його фінансовий номер , а також останній поставив свій електронний підпис мишою. ( а.с.34-36).

Відповідно до зазначеного кредитного договору кредит відповідачу надано на наступних умовах: сума кредиту: 11 000 грн. 00 коп., строк, на який надається Кредит 42 дні з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 06/06/2023 року.

Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ".

Ставка "Стандарт" - стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ".

?Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/залишку Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.

Графік платежів: Проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; Проценти, розраховані за період "Економ", сплачуються в останній день періоду "Економ"; при співпадінні/частковому співпадінні первинного/чергового періоду з періодом "Економ", Проценти сплачуються в останній день періоду "Економ"; кількість платежів зі сплати Процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються Проценти. Сума Кредиту у розмірі 11000 грн. 00 коп. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається Кредит.

Неустойка: 220 грн. 00 коп. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов?язання незалежно від суми невиконаного/неналежно зобов`язання.

Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 730% річних.

Згідно пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) встановлено такі умови надання кредиту.

Електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" (п. 2.1. Пропозиції).

За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти (п. 3.1. Пропозиції).

Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача (п. 4.1. Пропозиції).

Сторони встановлюють, що Проценти нараховуються з дня надання коштів Позичальнику включно до дати їх фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення Кредиту позичальник у день цього повернення сплачує Проценти за період фактичного користування Кредитом. У разі дострокового часткового повернення Кредиту у день повернення позичальник сплачує Проценти за період фактичного користування всією сумою Кредиту, а на залишок суми Кредиту нараховуються Проценти у загальному порядку, передбаченому договором. (п. 4.4. Пропозиції)

ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 75979%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 20 240 грн. (п. 4.5. Пропозиції)

Відповідно до п. 2.2 пропозиції, електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Пункт 2.3 пропозиції передбачає, технологію (порядок) укладення електронного кредитного договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, а саме: кредитодавець розміщує на власному вебсайті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у свою чергу позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті. Після чого, позичальник в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця обирає умови, на яких бажає укласти електронний кредитний договір. У випадку погодження кредитодавця на обрані позичальником умови кредитодавець у особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця направляє позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання позичальником. Також для підписання позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) позичальнику передається одноразовий ідентифікатор в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті. Позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у вищевказаних пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку. Примірник договору споживача підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.

Відповідно до пунктів 11.9 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий у користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні умов даного договору, вчиненні будь-яких операцій за ним.

Також в матеріалах справи міститься підтвердження укладеного кредитного договору №26.04.2023-100003241 від 26.04.2023 року, згідно якого до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки від 26.04.2023 року, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) підтверджено укладання електронного кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , а також додаток до анкети позичальника, згідно якого позичальник ОСОБА_1 надав свої контактні дані та підписав її електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора Т 876 .

При укладенні кредитного договору відповідач ОСОБА_1 особисто надав відомості, які його ідентифікують: свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, місце роботи, номер телефону, картку. Саме на вказаний ним номер телефону позивачем було направлено одноразовий ідентифікатор, яким ОСОБА_1 скористався, ввівши у відповідне поле на сайті товариства, тим самим підписавши договір. При цьому кошти були перераховано саме на вказаний позичальником номер картки VISA НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на номер мобільного телефону, який ним особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20.

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №26.04.2023-100003241 від 26.04.2023 року заборгованість ОСОБА_1 складається з: 11 000 грн. заборгованість по тілу кредиту та заборгованості по процентам в розмірі 7 700, 00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 26 квітня 2023 року по 06 червня 2023 року (а.с. 14).

Відповідно до квитанції системи LigPay видача коштів ОСОБА_1 за кредитним договором №26.04.2023-100003241 від 26.04.2023 року здійснювалася за допомогою системи LigPay платіж: ІD платежу ; дата 26.04.2023 року; картка VISA 536639*32; призначення платежу видача за договором №26.04.2023-100003241; сума 11 000,00 грн., що відповідає часу підписання електронним підписом підтвердження укладення кредитного договору та пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), призначенням якої є «видача за договором №26.04.2023-100003241». Окремо зазначено посилання на сайт платника sgroshi.com.ua (що є офіційним сайтом кредитора) та номер карти/рахунку отримувача: VISA 536639*32, яка вказана для перерахунку коштів в Акцепті.

Відповідно до пункту 14 заявки кредитного договору №26.04.2023-100003241 спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ (а. с. 34).

Відповідно до картки субконто за договором №26.04.2023-100003241 від 26.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 надано кредит №26.04.2023-100003241 у розмірі 11 000, 00 грн.( а. с.66-67)

Як вбачається із відповіді АТ «Таскомбанк» від 07.01.2025 року на виконання ухвали суду від 20.12.2024 року про витребування доказів (а.с.112), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) оформлено віртуальну банківську платіжну картку № НОМЕР_3 , яка існує тільки в цифровій формі, без фізичного носія ( а. с. 115)

Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 22.02.2023 року по 24.12 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 26.04.2023 року було перераховано кредитні кошти у розмірі 11 000, 00 грн. (116-132)

З урахуванням викладеного відсутні підстави стверджувати про недостатність доказів на підтвердження ідентифікації особи позичальника ОСОБА_1 та отримання ним кредитних коштів.

Отже, факти укладення договору між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , а також перерахування на його підставі відповідачу 11 000 грн. підтверджуються достатніми та належними доказами.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, хоча в силу положень статей 12, 81 ЦПК України він має відповідний процесуальний обов`язок.

Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується матеріалами справи, а відповідачем порушено умови договору та кредитні кошти не повернуті позичальнику.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, основна заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №26.04.2023- від 26 квітня 2023 року становить 11 000 грн.

На підставі укладеного кредитного договору ОСОБА_1 отримано кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 11 000грн 00 коп.зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2, 00 % (ставка«Економ»), 3,00 % (ставка «Стандарт»), строком на 42 календарних дні.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Відтак, підписавши електронний кредитний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі за № 910/9072/17 зроблено висновок про те, що за приписами ст. ст. 509, 598, 599, 631 ЦК України закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно із ст. 599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. Тобто, кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата строку кредиту - є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору.

За вказаним кредитним договором строк кредитування становить 42 дні, ставка «Економ» - 14 днів, процентна ставка стандартна - 2, 00 %; ставка «Стандарт» - 3, 00 %.

У п. 3.3.6 кредитного договору зазначено, що проценти за користування кредитом встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.

Вказана заявка підписана ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису.

Відповідно до п. п. 5, 6 заявки, первинний період користування кредитом 14 днів, період користування ставкою «Економ» (2 % за 1 день користування кредитними коштами). Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3 % за 1 день користування кредитними коштами, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».

Тобто сторони, користуючись принципом свободи договору, погодили, що в період дії первинного періоду позичальник сплачує 2, 0 % процентів за кожен день користування кредитом. Ці проценти є платою за правомірне (договірне) користування кредитом і нараховуються на підставі ст. 1048 ЦК України.

Ставка «Стандарт» становить 3, 0 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням первинного періоду та періоду «Економ»). Вказані проценти є платою за користування кредитом (окрім пільгового періоду) і нараховуються на підставі ст. 1048 ЦК України.

Строк кредитування становить 42 дні.

Термін дії ставки «Економ» 2 % за 1 день користування кредитними коштами - 14 днів.

Сума кредиту - 11 000 грн 00 коп.

Відтак, розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами становить 3080 грн 00 коп. ((11 000 грн 00 коп х 2 %) х 14 днів).

Термін дії ставки «Стандарт» 3 % за 1 день користування кредитними коштами (враховуючи визначений сторонами строк кредитування) - 28 днів.

Отже, розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами становить 9240 грн 00 коп. ((11 000 грн 00 коп х 3 %) х 28 днів).

Разом з тим, 09.05.2023 року ОСОБА_1 було сплачено 3080 грн., які зараховано позивачем на оплату процентів по договору, а тому з 10.05.2024 року продовжила діяти ставка «Економ». Отже, розмір нарахованих відповідачу відсотків за користування кредитними коштами за наступні 14 днів становить також 3080 грн 00 коп. ((11 000 грн 00 коп х 2 %) х 14 днів), а в подальшому, під час терміну дії ставки «Стандарт»: 3 % за 1 день користування кредитними коштами, розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за 14 днів становить 4620 грн. ((11 000 грн 00 коп х 3 %) х 14 днів),

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 по відсоткам дорівнює 7 700 грн. ( 3080 грн. + 4620 грн.), а тому доводи його представника щодо її неправильного розрахунку є неспроможними.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеними та обгрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 000 грн 00 коп. та за простроченими відсотками у розмірі 7 700 грн 00 коп., в зв`язку із чим їх слід задовольнити.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422, 40 коп., а тому вказана сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Оскільки позов суд задовольняє повністю, вимоги представника відповідача про стягнення на його користь судових витрат задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 273, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ) заборгованість за Кредитним договором № 26.04.2023-100003241 від 26.04.2023 року у розмірі 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складено 12.03.2025 року.

Суддя М. Є. Бойко