РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 684/462/24

Провадження № 2/684/14/2025

05 березня 2025 року селище Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.,

за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,

позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Волошиної І.В.,

представника відповідачів адвоката Гуменюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове науково-виробниче підприємство «Візит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Радон Компані» про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Волошину І.В. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове науково-виробниче підприємство «Візит» про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0122, загальною площею 3,3121 га, яка розташована на території Харківецької сільської ради Хмельницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 25 грудня 2014 року вказану земельну ділянку було передано в користування (оренду) ТОВ АПНВП «Візит». За умовами укладеного договору оренди земельної ділянки №178 від 25 грудня 2014 року Орендодавець надав, а Орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,9121 га строком на 5 років. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від вартості нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3782,87 грн до 31 грудня кожного року. Додатковою угодою від 14 листопада 2019 року до договору оренди земельної ділянки №178 від 25 грудня 2014 року термін дії договору продовжено на 10 років, внесено зміни до п.9 договору, якими розмір орендної плати збільшено до 6% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Позивач вказує, що з часу укладення додаткової угоди до договору оренди відповідач не виконує зобов`язання в частині сплати орендних платежів (з 2020 по 2023 рік), що являється систематичною несплатою орендної плати, чим порушує умови договору, що в свою чергу є підставою для розірвання договору оренди землі.

З врахуванням вказаного, позивач просить розірвати договір оренди землі №178, укладений 25 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ АНВП «Візит», зі змінами за додатковою угодою від 14 листопада 2019 року, про оренду земельної ділянки площею 3,9121 га, кадастровий номер :02:005:0122 та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою судді Старосинявського районного суду від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08 січня 2025 року за клопотанням представника позивача залучено до участі в даній справі співвідповідача ТОВ «Радон Компані», підготовче засідання відкладено.

В ході підготовчого провадження представником позивача подано заяву про збільшення підстав позову, яка прийнята протокольною ухвалою суду від 29 січня 2025 року, згідно якої позивач, як на підставі розірвання договору оренди землі №178, укладеного 25 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ АНВП «Візит», зі змінами за додатковою угодою від 14 листопада 2019 року, посилається на передачу орендарем права оренди за розподільчим балансом іншій юридичній особі без згоди орендодавця, а саме ТОВ «Радон Компані», що свідчить про невиконання орендарем обов`язків, передбачених ст.25 ЗУ «Про оренду землі» та умов договору оренди землі.

27 січня 2025 року представником відповідача АНВП «Візит» - адвокатом Гуменюк О.С. направлено до суду заяву, відповідно до якої представник відповідача вказує, що відповідно до Розподільчого балансу між АНВП «Візит», з якого здійснюється виділ, та ТОВ «Радон Компані», яке створюється в процесі виділу, та ТОВ «Адампіль Елеватор», яке створюється в процесі виділу, від 12 червня 2024 року, нові юридичні особи є правонаступниками АНВП «Візит» по зобов`язаннях в межах сум, зазначених у Розподільчому балансі. В іншій частині права та обов`язки за відповідними зобов`язаннями несе АНВП «Візит». Згідно Додатку №24 Розподільчого балансу АНВП «Візит», з якого здійснюється виділ до нової юридичної особи ТОВ «Радон Компані», а саме: в розділі 15 зазначено: Старосинявська ОТГ с. Харківці, п. 35 містить дані власника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0122. З 03 жовтня 2024 року право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:005:0122, власником якої є позивач, на підставі розподільчого балансу від 12 червня 2024 року перейшло до орендаря ТОВ «Радон Компані», , тому ТОВ АПНВП «Візит» не є суб`єктом спірних відносин, а тому вимоги позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки №178 від 25 грудня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та АНВП «Візит», зі змінами за Додатковою угодою від 14 листопада 2019 року необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

05 лютого 2025 року представник відповідача адвокат ТОВ «Радон Компані» - адвокат Гуменюк О.С. направила до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Свою позицію представник відповідача обґрунтовує тим, що 25 грудня 2014 року між орендодавцем ОСОБА_1 та АНВП «Візит» укладено договір №178 оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0122 загальною площею 3,9121 га. Державна реєстрація права оренди відбулася 02 березня 2015 року, строк дії вказаного договору 5 років, а 14 листопада 2019 року укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки якою термін дії договору продовжено на 10 років, та збільшено до 6% розмір орендної плати. Умовами укладеного Договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (п.40 договору). Згідно Додатку № 24 Розподільчого балансу АНВП «Візит», з якого здійснюється виділ до нової юридичної особи ТОВ «Радон Компані», а саме: в розділі 15 зазначено: Старосинявська ОТГ с. Харківці, п. 35 містить дані власника ОСОБА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0122, тому з 03.10.2024 року право оренди на земельну ділянку перейшло до відповідача ТОВ «Радон Компані». Представник відповідача вказує, що згідно звіту про перекази за реєстром юридичної особи ТОВ «Радон Компані» в грудні 2024 року було здійснено переказ грошових коштів в розмірі 11202,80 грн на ім`я ОСОБА_1 . Таким чином, посилання позивача про те, що відповідач систематично не виконує свої зобов`язання щодо сплати орендної плати вважає таким, що не відповідає об`єктивним обставинам та спростовується наданими доказами такої сплати.

Також представник відповідача вважає помилковим посилання позивача у заяві про збільшення підстав позову на те, що передача орендарем права оренди за розподільчим балансом іншій юридичній особі без згоди орендодавця свідчить про невиконання орендарем обов`язків, передбачених ст.25 ЗУ «Про оренду землі» та умов договору оренди землі, так як вказана стаття Закону не передбачає обов`язку орендаря отримувати згоду орендодавця на передачу права оренди за розподільчим балансом, як і не передбаченого такого обов`язку договором оренди землі. Позивач помилково вважає, що відбулось відчуження орендованої земельної ділянки, так як її власником був і є ОСОБА_1 ТОВ«Радон Компані» та АНВП «Візит» з дотриманням чинного законодавства та умов договору оренди № 178 із додатковою угодою посвідчили розподільчий баланс та здійснили виділ, за яким право оренди земельної ділянки перейшло до ТОВ «Радон Компані». З врахуванням наведеного, представник відповідача вказує, що позивач необґрунтовано заявив вимоги про розірвання договору оренди землі та просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Ухвалою від 18 лютого 2025 року судом підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвоката Волошина І.В. заявлені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів АПНВП «Візит» та ТОВ «Радон Компані» - адвокат Гуменюк О.С. в судовому засіданні заперечила відносно задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у письмові заяві щодо позову та відзиві на позов, просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,91 га, кадастровий номер :02:005:0122, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Харковецької сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №826281, виданим 22 серпня 2002 року Харковецькою сільською радою на підставі рішення №3 від 21 грудня 2001 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №484. (а.с.10-11)

Відповідно до Договору оренди земельної ділянки (земельної частки) паю №178 від 25 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та АПНВП «Візит» як орендарем, позивачем належну йому земельну ділянку площею 3,9121 га., кадастровий номер :02:005:0122, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано відповідачу у строкове платне користування на строк 5 років. (а.с.14-17)

Вказана земельна ділянка передана орендарю АПНВП «Візит» відповідно до акту передачі-прийому земельної ділянки 25 грудня 2014 року, підписаного власником землі ОСОБА_1 та орендарем. (а.с.18)

Відповідно до п.5 зазначеного договору оренди землі визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 126095,80 грн.

Згідно п.9 договору оренди від 25 грудня 2014 року орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3782,87 грн., орендна плата видається с/г продукцією по діючих на момент розрахунку цінах.

Згідно п.п.11, 12 договору орендна плата вноситься в такі строки - до 31 грудня кожного року, передача продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу 31332893 від 02.03.2015 року, державним реєстратором Куцоконь В.М. 02.03.2015 року зареєстроване право оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0122, строком на 5 років, орендар АПНВП «Візит», орендодавець ОСОБА_1 , запис про інше речове право №8902196. (а.с.19-20)

Згідно умов додаткової угоди від 14 листопада 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 25 грудня 2014 № 178 сторонами, а саме: ОСОБА_1 та АПНВП «Візит» внесено зміни до договору оренди, зокрема, термін дії договору продовжено на 10 років з дати реєстрації угоди, змінено розмір орендної плати із 3% на 6% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, інші умови договору залишаються чинними. (а.с.21, 84)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03 вересня 2024 року щодо земельної ділянки площею 3,9121 з кадастровим номером :02:005:0122 державним реєстратором Куцоконь В.М. 19.11.2019 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав за індексним номером 49744427 від 19.11.2019 року та внесено запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі та додаткової угоди до договору оренди землі від 14.11.2019 року, орендодавець ОСОБА_1 , орендар АПНВП «Візит», строком дії 10 років з дати реєстрації угоди (номер запису про інше речове право 34207622). (а.с 22-24)

Із наданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податку про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу 2019 року по 1 квартал 2024 року ОСОБА_1 встановлено відсутність відомостей про нарахування та виплату доходу від АПНВП «Візит» у 2020, 2021, 2022, 2023 роках (а.с. 85-89)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав за індексним номером 397670621 від 03 жовтня 2024 року встановлено, що до Державного реєстру внесено дані про орендаря земельної ділянки площею 3,9121 з кадастровим номером :02:005:0122: Орендар ТОВ «Радон Компані», на підставі договору оренди землі №178 від 25.12.2014 та додаткової угоди до договору оренди землі від 14.11.2019 року, видавник АПНВП «Візит», ОСОБА_1 , розподільний баланс АПНВП «Візит» від 12.06.2024, (номер запису про інше речове право 34207622). (а.с 111)

Відповідно до Розподільчого балансу від 12 червня 2024 року між АНВП «Візит», з якого здійснюється виділ, та ТОВ «Радон Компані», яке створюється в процесі виділу, та ТОВ «Адампіль Елеватор», яке створюється в процесі виділу, у відповідності до ст.109 ЦК України майно, права та обов`язки передаються від АПНВП «Візит» до нових юридичних осіб, які створюються, нові юридичні особи є правонаступниками майнових прав та обов`язків АНВП «Візит» по зобов`язаннях в межах сум, зазначених у Розподільчому балансі, а також прав та обов`язків орендаря за договорами оренди землі ТОВ АНВП «Візит» згідно переліку, зазначеного в додатках до цього розподільчого балансу.

Згідно Додатку №24 Розподільчого балансу АНВП «Візит», з якого здійснюється виділ до нової юридичної особи ТОВ «Радон Компані», а саме: в розділі 15 зазначено: Старосинявська ОТГ с. Харківці, п. 35 містить дані власника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0122, площа 3,9121 га, дата укладення договору 25.12.2014 року, дата реєстрації договору 02.03.2015, дат а закінчення строку договору 14.11.2029. (а.с.126-133)

Згідно даних звіту про перекази за реєстром юридичної особи ТОВ «Радон Компані» через ТА «Укрпошта» 18 грудня 2024 року було здійснено переказ грошових коштів в розмірі 11202,80 грн на ім`я ОСОБА_1 , мета переказу кошти для виплати оренди. (а.с. 187-190)

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковий до виконання сторонами.

Згідно вимог статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Нормами ст. 15 цього ж Закону передбачено, що істотними умовами договору оренди землі поряд з іншими є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями ч.4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 Земельного кодексу України).

Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі».

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України: «Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Отже, аналіз змісту статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18 (провадження № 61-10292св20), від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20 (провадження № 61-7138св21), від 22 листопада 2021 року у справі № 341/609/20 (провадження № 61-10091св 21), від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18 (провадження № 61-13518св21), від 08 грудня 2021 року у справі № 357/452/21 (провадження № 61-7721св21).

Поряд з цим Суд враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 918/391/23 досліджувалось питання розірвання договору оренди землі на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а також на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Так, у наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду вирішила відступити від висновку, викладеного в її ж постанові від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, шляхом його конкретизації, а саме що: пункт "д" частини першої статті 141 ЗК України як спеціальна норма права передбачає самостійну і достатню підставу для розірвання договору оренди землі у разі систематичної повної несплати орендної плати. У цьому випадку немає потреби оцінювати істотність порушення та застосовувати загальне правило, передбачене в частині 2 статті 651 ЦК України, оскільки законодавство передбачає додаткову (до загальних) підставу розірвання договору оренди землі; якщо орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, то застосуванню підлягає загальне правило частини 2 статті 651 ЦК України, а не припис пункту "д" частини 1 статті 141 ЗК України.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок щодо застосування норм права, вказавши, що «Правила про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України (систематична несплата орендної плати), та приписи частини другої статті 651 ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, співвідносяться як такі, що не суперечать, а навпаки доповнюють одні одних. Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби. Погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди як на підставі частини другої статті 651 ЦК України (у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України (у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати)». (п.176-181 Постанови від 20.11.2024 у справі № 918/391/23)

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно змісту позовної заяви підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендарем орендної плати, зокрема за 2020, 2021, 2022, 2023 роки.

Згідно п.п.11, 12 договору оренди землі від 25 грудня 2024 року орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року, передача продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Відсутність отриманих позивачем доходів від орендаря АПНВП «Візит» підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу 2019 року по 1 квартал 2024 року ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно з яким відомості про нараховані та виплачені суми доходів та відомості про нараховані та перераховані податки даним підприємством у 2020, 2021, 2022, 2023 роках відсутні.

В ході судового розгляду відповідач не спростував вищезазначені обставини та судом не встановлено жодних доказів, які б підтверджували сплату АПНВП «Візит» позивачу ОСОБА_1 орендної плати за 2020-2023 роки та належне виконання умов договору оренди землі № 178, жодні належні та допустимі письмові докази на підтвердження таких обставин суду не надані. Такими доказами можуть бути як бухгалтерські документи підприємства (видаткові касові ордери, видаткові накладні, рахунки, платіжні доручення, платіжні відомості, квитанції про перерахування коштів, тощо ), так і інші документи, які містили б інформацію про розмір орендної плати за відповідний рік, дату нарахування, дату виплати орендної плати за відповідний рік, за відповідним договором, відомості про отримувача коштів, тощо.

Посилання представника відповідача на те, що позивачу не виплачена орендна плата із тих підстав, що ним не було надано реквізитів банківських рахунків та ініційовано позов про визнання недійсними додаткової угоди до договору оренди землі, у задоволенні якого було відмовлено, а він у свою чергу не звертався до орендаря з будь-якими вимогами щодо виплати йому орендної плати, суд не приймає до уваги, оскільки такі доводи не свідчать про виконання обов`язку орендаря щодо своєчасної сплати орендної плати за користування землею.

За таких обставин, враховуючи, що АПНВП «Візит» в порушення умов договору оренди, укладеного із позивачем ОСОБА_1 , систематично (два та більше випадки) не сплачувало орендну плату в повному розмірі, у строки, визначені договором (в 2020, 2021, 2022, та 2023 роках), тому суд приходить до переконання, що відповідно до вимог пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України вказане порушення умов договору є самостійною і достатньою підставою для розірвання договору оренди землі.

Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23.

При цьому, часткова оплата орендної плати на момент розгляду справи ТОВ «Радон Компані», як новим орендарем, в грудні 2024 року шляхом здійснення переказу грошових коштів в розмірі 11202,80 грн на ім`я ОСОБА_1 не впливає на право орендодавця вимагати розірвання договору, в тому числі на підставі п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України, так як встановлено факт систематичної (два і більше разів) несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину.

Таким чином, позовні вимоги про розірвання договору оренди землі на підставі п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для розірвання договору оренди із підстави, зазначеної у заяві про збільшення підстав позову, а саме передачу орендарем права оренди за розподільчим балансом іншій юридичній особі без згоди орендодавця, а саме ТОВ «Радон Компані», що свідчить про невиконання орендарем обов`язків, передбачених ст.25 ЗУ «Про оренду землі» та умов договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договоруоренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

В силу вимог статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

У пункті 40 спірного договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. (ч.3 ст.109 ЦК України)

Для виділу притаманна характерна ознака реорганізації - перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.

Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків.

Такий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постанові від 15.11.2023 у справі № 918/119/21та відступила від висновків об`єднаної палати КЦС ВС у постанові від 14.09.2020 у справі №291/1009/18 та висновків КГС ВС у постановах від 11.12.2019 у справі №904/2251/18, від 15.01.2020 у справі №904/11903/16 та від 21.01.2020 у справі №904/8538/16, про те, що виділ не є способом реорганізації юридичної особи.

Таким чином закон передбачає можливість заміни в договорі оренди землі як орендодавця, так і орендаря, що спрямовано на збереження попередніх існуючих орендних відносин, зокрема, при реорганізації орендаря. Такий принцип закладений у статті 32 Закону України «Про оренду землі».

Так, із матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Радон Компані» утворене в процесі виділу із АНВП «Візит», є правонаступником майнових прав та обов`язків АНВП «Візит» по зобов`язаннях в межах сум, зазначених у Розподільчому балансі, а також прав та обов`язків орендаря за договорами оренди землі ТОВ АНВП «Візит» згідно переліку, зазначеного в додатках до цього розподільчого балансу.

Згідно Додатку №24 Розподільчого балансу АНВП «Візит», з якого здійснюється виділ до нової юридичної особи ТОВ «Радон Компані», у переліку в розділі 15 зазначено: Старосинявська ОТГ с. Харківці, п. 35 містить дані власника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0122, площа 3,9121 га, дата укладення договору 25.12.2014 року, дата реєстрації договору 02.03.2015, дата закінчення строку договору 14.11.2029.

На підставі розподільчого балансу державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про орендаря земельної ділянки площею 3,9121 з кадастровим номером :02:005:0122: Орендар ТОВ «Радон Компані», на підставі договору оренди землі №178 від 25.12.2014 та додаткової угоди до договору оренди землі від 14.11.2019 року, видавник АПНВП «Візит», ОСОБА_1 , розподільний баланс АПНВП «Візит» від 12.06.2024.

Отже, оскільки відбулась реорганізація юридичної особи - орендаря АПНВП «Візит» шляхом виділу, ТОВ «Радон Компані», яке утворене в процесі виділу набуло прав та обов`язків орендаря за договорами оренди землі ТОВ АНВП «Візит», враховуючи норми вимог статті 32 Закону України «Про оренду землі» та п.40 договору оренди землі, відсутні підстави для розірвання договору оренди із підстав передачі орендарем права оренди за розподільчим балансом іншій юридичній особі, оскільки реорганізація юридичної особи не призводить до припинення зобов`язання та не є підставою для розірвання договору.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, оскільки судом встановлено факти систематичної (два і більше разів) несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору оренди землі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про розірвання договору оренди землі на підставі п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України зважаючи на задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 1211,20 грн слід стягнути з відповідачів.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

В обґрунтування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги від 17 серпня 2024 року, додаток №1 до вказаного договору, згідно якого винагорода адвоката за договором складає 8000 грн., що сплачується після розгляду справи по суті судом першої інстанції, ордер адвоката Волошиної І.В. на надання правничої допомоги №1052367 від 09 вересня 2024 року, звіт про надання правової допомоги за договором клієнту Савчуку П.С., підписаний адвокатом та позивачем.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи вищенаведене, виходячи із умов договору про надання позивачу правничої допомоги з додатком №1 та звіту про надання такої допомоги, згідно яких вартість наданих послуг визначена у межах суми, передбаченої у Додатку до договору, беручи до уваги складність справи, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, оцінивши надані докази щодо судових витрат на професійну правничу допомогу та те, що відповідач не надав жодних заперечень щодо неспівмірності витрат, суд приходить до висновку, що заявлені до відшкодування позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 629, 792 ЦКУ, ст.ст. 124, 141, 152 ЗКУ, ЗУ «Про оренду землі», суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки № 178 від 25 грудня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромислове науково-виробниче підприємство «Візит» із змінами, внесеними Додатковою угодою від 14 листопада 2019 року, щодо оренди земельної ділянки площею 3,9121 га, кадастровий номер :02:005:0122.

Стягнути з ТОВ Агропромислове науково-виробниче підприємство «Візит» (код ) та ТОВ «Радон Компані» (код ) на корить ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн, по 605,60 грн з кожного.

Стягнути з ТОВ Агропромислове науково-виробниче підприємство «Візит» () та ТОВ «Радон Компані» () на корить ОСОБА_1 8000 грн. витрат на правничу допомогу в рівних частках, по 4000 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ТОВ Агропромислове науково-виробниче підприємство «Візит», , місцезнаходження: вул. І.Богуна, 19, с.Томашпіль, Хмільницький район, Вінницька область.

Співвідповідач: ТОВ «Радон Компані», , місцезнаходження: вул. Богуна Івана, 77, м. Хмільник, Хмільницький район, Вінницька область, 22000.

Повне судове рішення складено 12 березня 2025 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.