Справа № 203/1006/25
Провадження № 2-о/0203/59/2025
УХВАЛА

18 лютого 2025 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, особа, відносно якої подається заява, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

Встановив:

14.02.2025 року через систему «Електронний суд» від представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, особа, відносно якої подається заява, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, в якій представник заявника просить суд:

- визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним;

- встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2025 року, цивільну справу №203/1006/25, провадження №2-о/0203/59/2025, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 18.02.2025 року.

Суд, вивчивши матеріали заяви, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов висновку про необхідність передачі цивільної справи окремого провадження за територіальною підсудністю до іншого суду, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги, за місцезнаходженням цього закладу.

Однією із процесуальних особливостей розгляду справ окремого провадження є те, що законодавець для кожної категорії справ визначає підсудність. Враховуючи, що предметом розгляду справи є визнання особи недієздатною, встановлення опіки над недієздатною особою, її підсудність має визначатися за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV, місце проживання житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги; місце перебування житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим.

Відповідно до пунктів 1, 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 5 листопада 2021 року №1871-IX, цей Закон набирає чинності з 1 грудня 2021 року, крім частини четвертої статті 25 та частини сьомої статті 27 цього Закону, які набирають чинності з 1 березня 2022 року, та частини сьомої статті 26 цього Закону, яка набирає чинності з 1 червня 2022 року.

Місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності цим Законом, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню). Для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності цим Законом, особа може подавати відомості про місце проживання, що були внесені до:

1) паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки;

2) паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е- паспорта або е- паспорта для виїзду за кордон;

3) витягу з реєстру територіальної громади.

Так, з доданих до заяви матеріалів, копії паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , особи, відносно якої подається заява, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом встановлено, що з 26.11.2012 року його зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Центрального (колишня назва Кіровського) району м. Дніпра.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України, прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інституту підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Кіровському районному суду м. Дніпропетровська та її необхідно передати за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Керуючись ст. ст. 31, 32, 294, 295, 378 ЦПК України, суд

ухвалив:

Цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, особа, відносно якої подається заява, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна передати за територіальною підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва