Справа № 738/92/25
№ провадження 2/738/134/2025
У Х В А Л А

10 березня 2025 року місто Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секpетаpя судового засідання - Іванько А.С.

прокурора Селюх Ю.М.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовною заявою прокурора Корюківської окружної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, Менської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного полювання,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 році прокурор звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

07 березня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивовано тим, що ним подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2024 року, відповідно до якої він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 85 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 грн, а тому просив зупинити провадження у справі до винесення Чернігівським апеляційним судом остаточного рішення.

У судовому засіданні відповідач підтримав клопотання, просив зупинити провадження у справі, посилаючись на обставини, викладені у письмовому клопотанні, додатково зазначив, що ним на виконання постанови суду від 20 вересня 2024 року був сплачений штраф у розмірі 1020,00 грн та судовий збір. Постанову суду у встановлений законом строк не оскаржував, оскільки вважав, що інших стягнень з нього не буде.

Прокурор заперечувала проти зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що постанова суду від 20 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_1 набрала законної сили, підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Вивчивши клопотання та заслухавши учасників справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Стаття 251 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для зупинення провадження. Інших підстав для зупинення судового провадження процесуальний закон не визначає.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Підстава зупинення провадження, як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в тій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 910/12694/18.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що постановою Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ча.2 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн, без конфіскації рушниці та незаконно добутих об`єктів тваринного світу.

Як передбачено частинами 1 та 2 ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Таким чином, постанова Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_1 набрала законної сили 01 жовтня 2024 року.

Суд звертає увагу на те, що зупинення провадження з підстав, передбачених п. 6 ч.1 ст.251 ЦПК України, допускається лише до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Беручи до уваги те, що постанова суду від 20 вересня 2024 року набрала законної сили, відповідач на виконання постанови суду добровільно сплатив призначений штраф, зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а тому відсутня об`єктивна неможливість розглянути справу до вирішення іншої справи та не дають підстав для зупинення провадження у даній справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 251, 259-260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовною заявою прокурора Корюківської окружної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, Менської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного полювання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 14 березня 2025 року.

Суддя Н.В. Волошина