Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/723/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області в м. Олевську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовної заяви представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Бєлоущенко А.Ж. зазначає, що29.08.2014 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у міст Києві за актовим записом № 1579. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для розірвання шлюбу є те, що через постійні сварки та непорозуміння сімейне життя між сторонами повністю припинилось, примирення між ними неможливе. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Представник позивачки зазначає, що у зв`язку з наведеними обставинами, оскільки шлюб між сторонами носить лише формальний характер, позивачка вирішила через свого представника звернутись за судовим захистом до суду з відповідним позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, просить суд ухвалити рішення, за яким розірвати шлюб, укладений 29 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 1579. Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_5 » та судові витрати покласти на відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Винару Л.В.

На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 24.06.2024 року позовну заяву заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без руху та позивачці (представнику позивачки) надавався час для виправлення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано на розгляд судді Винару Л.В.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 11.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 12 год. 30 хв. 10.12.2024 року.

В підготовче засідання 10.12.2024 року позивачка та представник позивачки адвокат Бєлоущенко А.Ж., відповідач, представник відповідача адвокат Гаращук С.В. не з`явились, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Від представника відповідача надійшло до суду клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату. Судом відкладено підготовче засідання на 15 год. 00 хв. 14.01.2025 року. Повторно викликано сторони по справі в підготовче засідання.

14.01.2025 року в підготовче засідання позивачка та представник позивачки не з`явились, при цьому представником позивачки до суду подано письмову заяву, у якій він просить проводити розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в підготовче засідання 14.01.2025 року не з`явились, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Заяву про розгляд справи без їх участі та відзив на позов до суду не надали. Також, від представника відповідача надійшло до суду письмове клопотання, у якому просить надати сторонам строк на примирення шість місяців та провадження у справі № 287/723/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку на примирення.

14.01.2025 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в справі та надання строку на примирення. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку у відкритому судовому засіданні на 12 год. 00 хв. 12.02.2025 року. Викликано в судове засідання сторони по справі.

12.02.2025 року в судове засідання сторони не з`явились. Судом відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача на 12 год. 00 хв. 12.03.2025 року.

12.03.2025 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, від представника позивачки до суду надійшла письмова заява, у якій він просить проводити судовий розгляд справи по суті за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання 12.03.2025 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В матеріалах справи наявна письмова заява представника відповідача, подана ним через систему «Електронний суд», у якій він просить слухати справу без участі відповідача та його представника, позов визнає.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. п. 1, 3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони з 29 серпня 2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у міст Києві за актовим записом № 1579, що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с. 12).

Від спільного проживання в шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей:сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 13,14).

Дослідивши та оцінивши докази у справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.110,112 СК України з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Із ст.113 СК України слідує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, тому на даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та шлюбних відносин не підтримують. На даний час з боку позивачки спроб для примирення не було. Така поведінка створила обстановку при якій спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим, а тому примирення між сторонами неможливе. Шлюбних відносин не підтримують, втратили почуття одне до одного, у зв`язку з чим сім`я розпалась остаточно. Позивачка обдумала своє рішення і остаточно визначилась із серйозністю своїх намірів щодо розірвання шлюбу.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що позивачка скористалась своїм правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягала на розірванні шлюбу, представник відповідача позов визнав.

При цьому відповідачем та його представником не подано у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування доводів позивачки, викладених нею у позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивачка не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається та збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено.

Також, суд вважає, що після розірвання шлюбу слід залишити позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Окрім цього, позивачка, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесені нею та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 13, 81, 89, 133, 137, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 29 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у міст Києві за актовим записом № 1579- розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені позивачкою витрати на оплату судового збору за розгляд цивільної справи судом в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки: адвокат Бєлоущенко Андрій Жоржович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Представник відповідача: адвокат Гаращук Сергій Вікторович, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса для листування: 01019, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 25, а/с 43.

Суддя: Л. В. Винар