Справа № 2-682/10
провадження № 6/0285/17/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………...Літвин О. О.,

секретаря………………………Клечковської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

про заміну сторони виконавчого провадження,

у цивільній справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»,

в особі Житомирської обласної дирекції

Філії «Центральне регіональне управління» АТ «Банку «Фінанси та кредит»,

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 27.02.2025 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого документа №2-682, з первісного стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі по тексту Банк) на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі за текстом Товариство).

Зазначає, що до останнього перейшло право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Банку, зокрема борг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому набуло статусу нового кредитора.

В заяві представник заявника Стебельська С. М. просила слухати справу за її відсутності.

Заінтересовані особи, первісний стягувач та боржники, до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень не подали.

Від державного виконавця 11.03.2025 надійшли письмові пояснення, відповідно до яких виконавче провадження, яке відкрито на підставі судового рішення, не припинено, здійснюється примусове виконання виконавчого документу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст.129 Конституції України). Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч.1 ст.18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень, які здійснюються на підставі виконавчого листа, виданого судом (ст.431 ЦПК України), у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також це невід`ємна складова права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач (особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ) і боржник (особа, яка зобов`язана відповідати за виконавчим документом внаслідок заяви стягувача).

Питання заміни сторони у справі (позивача або відповідача) та третьої особи її правонаступником врегульоване положеннями ст.55 ЦПК України. Заміна ж стягувача у виконавчому провадженні або виконавчому листі передбачена ст.442 ЦПК України. В силу останньої та ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За вимогами ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу.

Судовий розгляд і виконавче провадження це перша та друга студії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження і знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання (рішення Європейського суду з прав людини «Матківська проти України»).

Заміна сторони виконавчого провадження може бути проведена судом до моменту повного виконання рішення суду.

Заміна будь-якого учасника справи носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених ч.1 ст.2 ЦПК України в межах стадій судового процесу.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2010 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі №2-682/10 про стягнення на користь Банку з ОСОБА_1 (позичальника) та ОСОБА_2 (поручителя) заборгованості за кредитним договором №54_24-06/08МФ від 17.06.2008 в сумі 31548,08 грн та судові витрати.

Рішення набрало законної сили 22.04.2010.

На виконання вказаного рішення судом 27.04.2010 виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Звягельському відділі державної виконавчої служби (постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №27925314 від 04.08.2011).

30.05.2018 між Банком та Товариством укладено договір відступлення прав вимоги №000122-а, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Банку. У реєстрі боржників до зазначеного договору вказані відомості щодо боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 за кредитним договором №54_24-06/08МФ від 17.06.2008.

Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора (ст.512 ЦК України).

За своєю правовою природою заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження та її заміна новим кредитором проводиться за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, згідно договору відступлення права вимоги Товариство замінило Банк, як стягувача, у зобов`язаннях по кредитному договору, в погашення заборгованості по якому прийнято рішення суду, на підставі якого в подальшому буде стягуватись кредитна заборгованість з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вибуття первісного стягувача і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий стягувач без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має право звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа за рішенням суду в даній цивільній справі не пропущений, а заявником надано достатні, належні та допустимі докази на підтвердження переходу до нього прав вимоги за кредитним договором (правонаступництва), суд приходить переконання про обґрунтованість вимог заяви, а тому вона підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258-261, 351, 354, 442 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити сторону вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»

на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (),

як правонаступника,

у виконавчому провадженні №27925314, відкритому на підставі виконавчого листа №2-682 від 27.04.2010 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в солідарному порядку на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» кредитні кошти в сумі 31 548, 08 грн та судові витрати по 217,89 грн з кожного відповідача.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя О. О. Літвин