Справа № 527/328/25
провадження 2/527/363/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області

в складі суду: головуючого судді Левицької Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 527/328/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

27 січня 2025 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 588121 від 23.04.2021 в сумі 23585,04 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 23 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 588121. Згідно з умовами кредитного договору товариство зобов`язувалося надати відповідачу кредит в сумі 18750,00 грн, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало зобов`язання та надало позичальнику грошові кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати кредит в строки встановлені договором. 26.11.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 26-11/21, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 588121 від 23.04.2021. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року в тому числі за Договором № 588121 від 23.04.2021. Станом на дату відступлення права вимоги, заборгованість відповідача за Договором № 588121 від 23.04.2021 становить 23585,04 грн, з яких: 15380,09 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 8204,95 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги.

Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 23585,04 грн, з яких: 15380,09 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 8204,95 грн - заборгованість за процентами, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

11 березня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому остання зазначила, що оскільки позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за основним зобов`язанням в сумі 15380,00 грн, при цьому відповідачу фактично надано грошові кошти в сумі 15000,00 грн у безготівковій формі, а кошти у сумі 3750,00 грн перераховуються на користь товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом. Також позивачем не обґрунтовано, яким чином тіло кредиту 15380,09 грн, що пред`явлено до стягнення є більшим за перераховану суму коштів позичальнику у розмірі 15000,00 грн. Позивачем не надано суду виписку по рахунку з відображенням зарахування та руху коштів. Долучені до позовної заяви письмові докази подані без дотримання ч. 5 ст. 95 ЦПК України. Як на підставу доказу заборгованості за кредитним договором позивачем надано суду розрахунок заборгованості, а не виписку по рахунку позичальника. Розрахунок не містить відомостей про зарахування 3750 грн в якості оплати відсотків за перший день користування, як те передбачено договором. Позивач не надав доказів переходу права вимоги за договором від первісного кредитора до ТОВ «Вердикт Капітал», оскільки ним не надано Акту приймання-передавання документації, форма якого визначена додатком № 6 до Договору, не додано доказів оплати всієї визначеної у п. 1.2 Договору суми відступлення прав вимог. Крім того, є завищеною та неспівмірною сума витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн, оскільки по даним спорам склалася усталена судова практика, а отже для підготовки даного позову немає необхідності у значній кількості часу, дослідження великого об`єму нормативно правових актів, також справа відноситься до категорії незначної складності.

Посилаючись на викладене, представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник у відзиві на позовну заяву зазначила, що просить суд проводити розгляд справи у їх відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне.

23 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 588121. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту становить 18750,00 грн (п.1.3), кредит надається строком на 365 до 23.04.2022 (п. 1.4), проценти за користування кредитом: за перший день користування кредитом 25 % в день, за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85 % річних (п.1.5.) (далі Кредитний договір) (а.с.24-27).

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з листа № 2646_03 від 10.09.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до укладеного між останнім та позивачем договором на переказ коштів ФК П19/09-06 від 30.09.2019, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 23.04.2021 20:03:10 на суму 15000,00 грн, номер картки: НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 87389364 (а.с.23).

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування/утримання:

- у розмірі 15000,00 гривень за реквізитами платіжної картки НОМЕР_2 ;

- у розмірі 3750,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору.

Відповідно до пункту 3.5 Кредитного договору, Сплата Процентів за перший день користування кредитом, здійснюється Споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати Процентів за перший день користування кредитом, Споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню Споживачу.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто, підписавши Кредитний договір, ОСОБА_1 погодилася, що кредитні кошти в сумі 18750,00 грн буде їй надано у двох формах, а саме: 15000,00 грн шляхом зарахування на її карткових рахунок та 3750,00 гривень шляхом утримання суми зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню Споживачу.

Тому, доводи представника відповідача, що відповідач отримала від позивача кредитні кошти в розмірі 15000,00 грн, спростовуються змістом самого Кредитного договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з урахуванням змісту Кредитного договору, який підписано відповідачем, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надано відповідачу кредит в сумі 18750,00 грн.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно Розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 588121 від 23.04.2021, заборгованість станом на 02.01.2025 року становить: 23585,04 грн, з яких: 15380,09 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 8204,95 грн - заборгованість за процентами (а.с.21).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зокрема зазначила, що суду надано розрахунок заборгованості, а не виписку по рахунку позичальника.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 26.11.2021, складеного ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», у ньому зокрема зазначено дату та розмір здійснених оплат позичальником ОСОБА_1 , а саме: 08.05.2021 в сумі 2372,00 грн, 18.06.2021 в сумі 2372,00 грн, 23.07.2021 в сумі 2372,00 грн, 23.08.2021 в сумі 1000,00 грн із вказанням окремо сум зарахувань на погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом (а.с.23 на звороті), а отже фактично надано виписку по рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, законодавцем покладено обов`язок доведення обставин на які вони посилаються на кожну зі сторін.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, представник відповідача заперечуючи проти позову не надала суду доказів стосовно здійснення оплат ОСОБА_1 за кредитним договором у інші дати, які не зазначено у розрахунку, тобто представником відповідача не доведено, що відповідачем здійснювалися погашення кредитної заборгованості та за відсотками за ним після 23.08.2021. Крім того, представником відповідача не надано власного розрахунку на спростування розрахунку представника позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наданий представником позивача розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом на підтвердження заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 588121 від 23.04.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

26.11.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило за плату ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, вказаних в Реєстрах Боржників (а.с.14-16).

Згідно Акту приймання-передачі Документації Боржників від 24 грудня 2021 року, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передав, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв згідно з вимогами п. 8.2 Договору факторингу № 26-11/2021, документацію боржників перелічених в таблиці 1 цього Акту, зокрема і по боржнику ОСОБА_1 (а.с.17-18).

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги в тому чисті до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 588121 (а.с.21).

Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором про споживчий кредит № 588121 від 23.04.2021, укладеним між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 перейшло від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «Вердикт Капітал».

Суд критично відноситься до тверджень представника відповідача про відсутність доказів, які підтверджують перехід прав вимоги за кредитним договором до ТОВ «Вердикт Капітал» через відсутність відповідних додатків, оскільки вказане спростовується дослідженими судом доказами.

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до боржників, вказаних в Реєстрах Боржників (а.с.7-10).

Відповідно до Реєстру Боржників до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги в тому чисті до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 588121 (а.с.11-12).

Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором про споживчий кредит № 588121 від 23.04.2021, укладеним між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, а також відсотків після відступлення прав вимоги на користь позивача.

Стосовно тверджень представника відповідача, що долучені до позовної заяви письмові докази подані без дотримання ч. 5 ст. 95 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦПК України, учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Згідно ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Судом встановлено, що позовну заяву та додані до неї письмові докази подано через систему «Електронний суд», що передбачає накладення кваліфікованого електронного підпису, крім того, представником позивача у позовній заяві зазначено, що оригінали документів (доказів), копії яких долучено до даної справи знаходяться у позивача.

Тобто, судом встановлено, що представником позивача не було порушено вимоги ЦПК України при подачі письмових доказів в електронних копіях.

Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти у добровільному порядку та у встановлені договором строки, їх не повернула, а також відсотки у встановленому договором розмірі на користь позивача не сплатила, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 23854,04 грн, з яких: 15380,09 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 8204,95 грн - заборгованість за процентами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ФОП ОСОБА_2 надавала правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 9000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено про неспівмірність заявлених витрат на правову допомогу.

У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.

Загальну вартість наданих послуг представник позивача оцінює в 9000,00 грн

Вказаний розмір суд вважає занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючі конкретні обставини справи, зокрема: представник не приймав участь в судових засіданнях, з приводу правовідносин, які є предметом розгляду склалася стала судова практика, відтак, суд дійшов висновку, що загальна вартість виконаних представником робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними становить 4000,00 грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»- заборгованість за Договором про споживчий кредит № 588121 від 23.04.2021 в сумі 23585,04 грн, з яких: 15380,09 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 8204,95 грн - заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, );

відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_3 ).

Суддя Т. В. Левицька