Справа № 349/33/25
Провадження № 2/349/168/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного розгляду цивільну справу №349/33/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У січні 2025 року ТОВ «Санфорд Капітал», інтереси якого представляє адвокат Маслюженко М.П., пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення 57803, 62 грн. заборгованості за кредитним договором №5620 від 01 жовтня 2021 року.

В обгрунтування позову зазначено, що 01 жовтня 2021 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5620. За умовами цього договору відповідачу було надано кредит на суму 38 100,00 грн. на строк - 36 місяців з кінцевою датою повернення 01 жовтня 2024 року. Сторонами погоджено процентну ставку за користування кредитом - на строкову заборгованість - 0,001% річних, на прострочену заборгованість - 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена у відсотках від суми кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування. Одночасно з укладенням кредитного договору 01 жовтня 2024 року клієнт уклав договір добровільного страхування життя з АТ СК "ТАС" Розмір страхового платежу за цим договором становить 8100,00 грн. Клієнт доручив банку на дат унадання кредиту здійснити договірне списання коштів з його рахунку в сумі страхового платежу на користь страховика. Банк свої зобов`язання виконав, зарахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 38 100,00 грн., з яких сплатив на рахунок АТ СК "ТАС" страховий платіж в сумі 8100,00 грн. Відповідач свої зобов`язання виконав частково, сплатив позивачу в рахунок погашення заборгованості 8300,00 грн. Останній платіж здійснено 01 березня 2022 року. З 01 березня 2022 року кредитором були запроваджені кредитні канікули, кінцевий термін погашення кредитної заборгованості було продовжено пропорційно строку тривалості кредитних канікул. Однак відповідач умов кредитного договору не виконував. Термін виконання зобов`язань клієнта настав 27 вересня 2023 року. Після цієї дати банк не здійснював нарахування щомісячної комісії за обслуговувавння кредиту і не нараховував штрафні санкції. Сума заборгованості за кредитом на 27 вересня 2023 року становить 57803,62 грн. з яких заборгованість за основним боргом - 35 896,12 грн., заборгованість за простроченими комісіями - 21 907, 50 грн.

11 квітня 2024 року АТ "Банк Кредит Дніпро" відступило право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №5620 від 01 жовтня 2021 року на підставі договору факторингу №11/04/24.

На 10 квітня 2024 року згідно довідки-розрахунку заборгованості за цим кредитним договором, сформованої первісним кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро», заборгованість відповідача становить 57803, 62 грн., з яких 35 896,12 грн. - заборгованість за основним боргом, 21 907,50 грн. - заборгованість за простроченими комісіями.

Усі нарахування були проведені первісним кредитором на день відступлення права вимоги. ТОВ "Санфорд Капітал" додаткових нарахувань не здійснювало, умови кредитного договору не змінювало.

На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 57 803,62 грн., з яких 35 896,12 грн. - заборгованість за основним боргом; заборгованість за простроченими комісіями - 21 907, 50 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., витрати пов`язані з оплатою на правничу допомогу в розмірі 7200 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не подав відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до судового засідання.

Представник позивача адвокат Маслюженко М.П. у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився повторно, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та у встновленому законом порядку. Заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, тому з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280,281 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи.

01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитний договір №5620 за умовами якого сума кредиту 38100,00 грн., строк кредитування - 36 місяців, кінцева дата повернення кредиту 01 жовтня 2024 року; процентна ставка є фіксованою і нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі - 0,001% річних, щомісяна комісія за обслуговування кредитної заборгованості з 01 жовтня 2021 року по 31 липня 2022 року - 4% від суми кредиту, з 01 серпня 2022 року по 30 квітня -3% від суми кредиту, з 01 травня 2023 рок упо 31 січня 2024 року - 1,75% від суми кредиту, з 01 лютого 2024 року по 01 жовтня 2024 року - 1% від суми кредиту; у разі порушення графіку платежів клієнт сплачує банку проценти за порушення грошового зобов`язання в розмірі 56% річних від простроченої заборгованості за за кожен день прострочення. (п.1.2),

За розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №5620 від 01 жовтня 2021 року - загальна заборгованість становить 57 804, 34 грн., з яких 35 896,12 - залишок простроченого кредиту, 0, 72 грн. - залишок прострочених відсотків, 21907, 50 - залишок прострочених комісій.

11 квітня 2024 року АТ "Банк Кредит Дніпро" і ТОВ "Санфорд Капітал" уклали договір факторингу №11/04/24 за умовами якого від АТ "Банк Кредит Дніпро" до ТОВ "Санфорд Капітал" перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №5620 від 01 жовтня 2021 року за яким загальна заборгованість складає 57 804, 34 грн., з яких 35 896,12 - залишок простроченого кредиту, 0, 72 грн. - залишок прострочених відсотків, 21907, 50 - залишок прострочених комісій, що підтверджується копією договору факторингу, переліком прав грошових вимог до цього договору.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо виконання умов кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Санфорд Капітал".

За ч.1, 3 ст 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

З урахуванням положень ч.1 ст.1048 ЦК України, за якою позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержавння процентів встановлюються договором, банк нараховував позичальнику відсотки, що передбачені умовами кредитного договору, з розміром яких відповідач погодився під час підписання кредитного договору.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України № 1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тобто, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виниклая заборгованість за вказаним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту, процентів відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не долучив будь-яких доказів на спростування наданого АТ «Банк Кредит Дніпро» розрахунку заборгованості.

За ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договор факторингу, укладений між первісним кредитором АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ «Санфорд Капітал» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності цих правочинів.

Таким чином, позивач належним чином підтвердив право вимоги до відповідача за кредитним договором. Після отримання права вимоги до ОСОБА_1 позивач не здійснював будь-яких інших нарахувань, до стягнення заявлені суми заборгованості в частині тіла кредиту та процентів, які були нараховані первісним кредитором на час відступлення права вимоги, в межах строку кредтитування.

Враховуючи, що АТ «Банк Кредит Дніпро», як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, перехід прав вимоги належним чином підтверджено, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «Санфорд Капітал», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до відповідача на суму 57 8003,62 грн. з яких заборгованість за основним боргом - 35 896,12 грн., залишок прострочених комісій - 21907, 50 грн.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю відповідача слід стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

За ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7200,00 гривень надав: договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, який укладений між АО «Альянс ДЛС» і ТОВ «Санфорд Капітал», в якому визначено порядок оплати послуг адвокатського об`єднання та обчислення гонорару, який складається з гонорару за надання послуг і гонорару за фактичне стягнення заборгованості. Сума гонорару визначається, виходячи з фактично наданого обсягу послуг та вартості послуг, зазначеного в Додатку № 2 до договору та визначається в акті приймання-передачі наданих послуг; реєстр боржників; ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

За правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).

З урахуванням необхідності дотримання принципу співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та виконаної адвокатом роботи, суд визначає їх в сумі 3 000,00.

Керуючись ст. 263-265, 280-284 ЦПК України,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" заборгованість за кредитним договором № 5620, укладеним 01 жовтня 2021 року в сумі 57 803,62 грн. з яких заборгованість за основним боргом - 35 896,12 грн., залишок прострочених комісій - 21907, 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" судові витрати на суму 5422, 40 грн. з яких витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 3000,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровне місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карткии платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 12 березня 2025 року

Суддя О.О.Гаврилюк