Справа № 737/195/25
Проваждення № 2/737/111/25
УХВАЛА

12 березня 2025 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н. Ю., секретаря судового засідання Решітько А. Д., без повідомлення учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Сірий І. О., про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сірого І. О. звернувся до суду з позовом в якому просить визнати незаконним нарахування електричної енергії обсягом 53095 кВт/год, проведене АТ «Чернігівобленерго» в листопаді 2024 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , зобов`язати АТ «Чернігівобленерго» виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 нарахування електричної енергії обсягом 53095 кВт/год, здійснене в листопаді 2024 року, а також визнати незаконним нарахування TOB «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за спожиту електричну енергію в сумі 228100.80 грн за листопад 2024 року та зобов`язати ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 нарахування за спожиту електричну енергію в сумі 228100,80 грн, здійснене в листопаді 2024 року.

Позивач є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

З 2020 року представники електропостачальної компанії регулярно знімали показники лічильника позивача, здійснюючи контрольний огляд збереження пломб вузла обліку (засобу обліку) до 06.11.2024 року дня зняття лічильника. Різниця у показниках лічильника в 53095 кВт/год очевидно була помилково встановлена при заміні старого лічильника на новий працівником Чернігівського РЕМ 06 листопада 2024 року, де вищевказаний працівник помилково написав показник лічильник 58842. За таких обставин позивач мав споживати більше 74 кВт/год цілодобово і щоденно 30 днів. Очевидно, що це технічно неможливо в силу обмеженості параметрів потужності електронних пристроїв, які змонтовані біля приладу обліку в домогосподарстві позивача, а враховуючи той факт, що лічильник обліку спожитої електричної енергії позивача знятий представником Відповідача 1 6 листопада 2024 року, то Позивач мав спожити за 6 днів 53095 кВт/г. При цьому, у 2019 році, коли встановлювали лічильник обліку спожитої електроенергії початкові показники лічильника становили 0000,2, тобто нуль цілих дві десятих кВт. Показники цілих цифр 4 (чотири) та 1 (одна) цифра - десята. Яким чином в Акті з`явився показник 5 (п`яти) цілих цифр без десятих позивачу невідомо. Показники лічильника за листопад 2024 року у розмірі 58842 є нереальними та незаконними, а відтак, розмір заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 228100,80 грн за листопад 2024 року, нарахований ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» позивачу безпідставно. Таким чином, відповідачами було в односторонньому порядку визначено грошове боргове зобов`язання перед ними, яке з позивачем не було узгоджено та походження якого позивачу не відоме. Цим зобов`язанням та погрозами припинити постачання електричної енергії належного позивачу домогосподарства відповідачі фактично нав`язують йому такі умови надання своїх послуг, від яких він не може відмовитись, оскільки дані послуги можуть надаватись тільки відповідачами.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій сторона позивача посилається на те, що в кінці лютого 2025 року позивач отримав від відповідача 1 попередження про припинення (обмеження) постачання електричної енергії за заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію № 55448 від 11.02.2025 року, згідно якого Відповідач 1 10 березня 2025 року о 08:00 має припинити розподіл електроенергії на електроустановку житлового будинку позивача шляхом повного відключення. Позивач є людиною похилого віку, має статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, припинення енергопостачання в умовах військового стану призведе до неможливості використання житлового будинку для подальшого проживання до надуманим причинам у результаті свавілля зі сторони підприємств, що займають монопольне становище у сфері постачання електричної енергії. Невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний розгляд судом позовних вимог та захист позивачем своїх прав буде нівельовано. Відновити порушені права позивача за позовом за наслідком судового розгляду буде неможливо, оскільки електрична енергія є товаром, який споживається позивачем в момент його отримання.

Просить суд забезпечити позов шляхом заборони Акціонерному товариству «Чернігівобленерго» () в особі будь-яких його органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення та/або обмеження електропостачання та/або розподілу електричної енергії для потреб житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою головуючого судді від 12.03.2025 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 29 квітня 2025 року.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані документи у відповідності до ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог про забезпеченні позову способом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пп.п. 4, 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо обсягів споживання електричної енергії та оплати за її використання.

Згідно з попередженням № 55445 від 11.02.2025 Куликівський ПОК ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» поставив до відома споживача ОСОБА_1 , що ним не погашена заборгованість, яка виникла у період 11.2024 у розмірі 228100,80 грн, у зв`язку з чим з 08:00 год 10.03.2025 буде припинена послуга з розподілу та постачання електричної енергії (а.с.23).

Таким чином, сторона відповідача вимагає сплати заборгованості у розмірі 228100,80 грн, яка нібито виникла з вини ОСОБА_1 під загрозою відключення споживача від електропостачання.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23) зазначено, що «жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно (грошові кошти), лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить. Тому Велика Палата Верховного Суду констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії».

Суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з того, що спір між сторонами є реальним, поновити порушене право позивача на безперебійне забезпечення електроенергією його оселі за минулий період у разі задоволення позову буде неможливо, обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним з пред`явленими позовними вимогами, стосується забезпечення життєво необхідних умов існування та не вплине на фінансово-господарську діяльність відповідачів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, в обсязі необхідному та достатньому для поновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 149-159 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству «Чернігівобленерго» () в особі будь-яких його органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення та/або обмеження електропостачання та/або розподілу електричної енергії для потреб житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 .

На підставі ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко