Дата документу 11.03.2025Справа № 554/359/25
Провадження № 2-о/554/121/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

за участю секретаря судового засідання Титаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначивши заінтересованою особою Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

У заяві просив встановити факт , що державний акт на право приватної власності на землю (ІІІ-ПЛ № 014567) виданий 05 серпня 1996 року Абазівською сільською радою , на земельну ділянку площею 0, 12 га для ведення індивідуального садівництва, в якому зазначене його прізвище ОСОБА_2 , дійсно належить йому- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

У заяві зазначає, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 серпня 1996 року отримав державний акт про право приватної власності на землю , на території Абазівської сільської ради в розмірі 0,12 га, для ведення індивідуального садівництва ( реєстраційний номер № 254). В державному акті його прізвище зазначено як ОСОБА_2 із помилкою в прізвищі, тоді як в паспорті вказане прізвище ОСОБА_3 . Вказані розбіжності позбавляють його реалізувати надані йому права та в подальшому зареєструвати належну йому земельну ділянку.

14 січня 2025 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження.

21 січня 2025 року до суду надійшов відзив від представника заінтересованої особи, в якому останні зазначають про те, що за інформацією відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Плтавській області, у відділі зберігається архівний примірник Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ №014567, виданий на ім`я ОСОБА_4 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 254 від 05.06.1996 року. Розбіжності які містяться у документах заявника можливо вирішити лише у судовому порядку.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, від його представника ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримує, просить задовольнити (а.с.32).

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Таценко Н. у судове засідання не з`явився, у відзиві прохав розглядати справу без його участі з урахуванням відзиву ( а.с.19-20).

Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 серпня 1996 року отримав державний акт про право приватної власності на землю (ІІІ-ПЛ № 014567), на території Абазівської сільської ради в розмірі 0,12 га, для ведення індивідуального садівництва ( реєстраційний номер № 254) ( а.с. 5).

В державному акті його прізвище заявника зазначено як ОСОБА_2 , проте в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 від 19 листопада 1997 року, в картці фізичної особи-платника податків , пенсійному посвідченні, профспілковому квитку № НОМЕР_3 від 20 квітня 1987, атестаті про середню освіту серії НОМЕР_4 від 25 червня 1965 року дані заявника вказано як ОСОБА_3 ( а.с.7 8, 9, 12,)

Розбіжності у написанні прізвища заявника позбавляють останнього реалізувати надані йому права та в подальшому зареєструвати належну йому земельну ділянку.

Виправити такі неточності у позасудовому порядку не представляється можливим, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Вказаний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо.

Суд дійшов висновку, що вказані розбіжність виникли через неправильний переклад прізвища заявника із російської мови на українську.

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів слідує, що заявником доведено факт належності йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , державного акту про право приватної власності на землю (ІІІ-ПЛ № 014567) виданого 05 серпня 1996 року Абазівською сільською радою, на земельну ділянку площею 0,12 га, для ведення індивідуального садівництва ( реєстраційний номер № 254), а тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 316 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа-задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , державного акту про право приватної власності на землю (ІІІ-ПЛ № 014567) виданого 05 серпня 1996 року Абазівською сільською радою, на земельну ділянку площею 0,12 га, для ведення індивідуального садівництва ( реєстраційний номер № 254).

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, місце знаходження: 36039 м.Полтава, вул.Затишна, 23, .

Суддя Л.І.Савченко