Справа №345/430/25
Провадження № 2/345/478/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Баран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

в с т а н о в и в:

що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , батько позивача. У власності спадкодавця на час його смерті перебувало домоволодіння по АДРЕСА_1 . В цьому домоволодінні станом на 15.04.1991 були зареєстровані ОСОБА_7 , ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_8 . Однак, ОСОБА_4 разом з чоловіком ОСОБА_5 вже в 1991-93 роках будували власний будинок по АДРЕСА_2 , куди і вибули проживати, разом з дочкою ОСОБА_8 , хоч і зареєстрували своє проживання там з 1993 року. Тобто фактично на 15.04.1991 року в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 залишилося тільки троє членів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також померлий ОСОБА_7 . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.10.2024 року (справа № 345/5412/24) за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано право власності по 1/3 частині будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Натомість позивач звернувся звернувся до приватного нотаріуса Локатир М.В. про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. А тому позивач просить визнати за ним право власності на 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 після смерті батька .

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Локатир Марії Василівни (вул.С.Бандери,5, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77301) копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.02.2025 закрито підготовче провадження, справу призначеного до судового розгляду.

17.02.2025 до суду надійшла витребувана спадкова справа.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відзив на позов не подавали, в судове засідання не з`явились з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Суд, дослідивши наявні в матеріалах докази, приходить до таких висновків.

Згідно витягу з ДРРП ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на праві власності належить по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 15.04.1988 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 , належало членам колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_7 . Вказане свідоцтво було зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ в реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 817 від 15.04.1988 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком записано ОСОБА_7 .

Відповідно до технічного паспорта будинковолодіння по АДРЕСА_1 , складається з : «А» - житловий будинок, «Б» комора, «В» комора, «Г»-стайня, «Д»-стайня, «Е»- стодола, «Є»-сарай, №1 криниця, №2-ворота, №3-огорожа.

Згідно довідки від 26.06.2024 року № 5287 інвентаризаційна вартість будинковолодіння по АДРЕСА_1 складає 263729 грн. Розмір 1/3 частки 87909,66 грн.

Вдповідно до відповіді приватного нотаріуса Локатир М.В. про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно зазначено, що у свідоцтві про право власності на жилий будинок від 15.04.1988 року виданного Голинською сільською радою народних депутатів Калуського району, Івано-Франківської області, відсутні підпис голови виконавчого комітету Г.Ф. Бойко, замість діючої гербової печатки Голинської сільської ради УРСР проставлено гербову печатку України, а тому не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по

АДРЕСА_1 двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці.

Так, згідно з частиною першою статті 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності

Згідно зі статтею 123 ЦК Української РСР частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: 1) при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); 2) при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); 3) при зверненні стягнення по особистих зобов`язаннях члена двору.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу.

Стаття 126 ЦК Української РСР передбачала, що працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 13.12.95.

Так, Інструкція, зокрема, п. 18, передбачала, що у разі будівництва будинку на колгоспній землі, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. У свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. При цьому відповідно до примітки до цього пункту, колгоспному двору видається свідоцтво про право особистої власності на будинок. У разі смерті голови колгоспного, на ім`я якого був оформлений правовстановлюючий документ щодо будинку (домоволодіння), і належить колгоспному по заяві всіх членів двору, підписи яких на заяві нотаріально засвідчені, може бути видано свідоцтво на ім`я нового голови двору.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ з введенням у дію Закону України «Про власність».

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (ст. 126 ЦК Української РСР) .

06 січня 1994 року набрав чинності Закон України від 16 грудня 1993 року № 3718-XII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким виключено з ЦК Української РСР статті 120-127, які врегульовували створення та діяльність колгоспного двору, і статтю 563, якою врегульовано питання спадкування майна колгоспного двору.

Водночас у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності» зазначено, що згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Таким чином, станом на 1991 рік в домоволодінні проживали та були зареєстровані ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 .

Так як, сім`я ОСОБА_9 фактично вибула з домогосподарства і в господарство не повернулися, свою частку з майна колишнього колгоспного двору в 3-річний термін не витребували, то житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 після ліквідації колгоспних дворів, став належати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та померлому ОСОБА_7 по 1/3 частині кожному.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.10.2024 року (справа № 345/5412/24) за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано право власності по 1/3 частині будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_2 подали заяви про відмову у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , засвідчено секретарем Голинської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області.

За таких обставин, позивачу після смерті батька належить 1/3 частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Отже, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963року), ст.ст. 346, 347, 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на спадкове майно батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: