Справа № 482/115/24
Номер провадження 2-др/482/1/25
13 березня 2025 року місто Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання Тищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса, Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення родинних відносин та визнання права власності на майно, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення родинних відносин та визнання права власності на майно.
Вивчивши матеріали цивільної справи № 482/115/24 судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 у позовній заяві заявлялася вказана вище позовна вимога, але при ухваленні судом рішення по справі, рішення щодо даної позовної вимоги не ухвалено.
Заявник до суду не з`явилася, проте надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання.
Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
У своїй позовній заяві заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її тітка ОСОБА_2 .
Спадщину після смерті тітки прийнята заявником ОСОБА_1 .
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвмо про смерть серії НОМЕР_2 , видане, 25.09.2020 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 30.09.2024 року справа №482/115/24 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є племінницею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 8 га, яка належала ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, розмір частки , за цільовим призначенням для індивідуального садівництва кадастровий номер: :02:000:0071, яка розташована Миколаївська обл., Миколаївський район (колишній Новоодеський), Баловненська с/рада. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 46511477 від 28.10.2015, серія НОМЕР_1 , орган державної реєстрації прав: Новоодеське районне управління юстиції. Свідоцтво зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що пітверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 46511568 від 28.10.2015, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, вид спільної власності: спільна часткова, розмір часки: 1/4.

З матеріалів спадкової справи № 12/2020 до майна померлої ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, про що приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Недвигою А.Ф. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.07.2021 року №12/2020, зареєстровано в реєстрі №3990.

Заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 від будь-яких інших осіб, факту існування заповітів, а також відомостей про існування осіб, що мали б право на обов`язкову частку у спадщині, досліджені матеріали спадкової справи № 12/2020, не містять та судом не встановлені.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу її відкриття.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цього Кодексу, на загальних підставах.

За правилами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкування за заповітом чи за законом, в тому числі і обов`язкової частки є правом, а не обов`язком спадкоємця.

У зв`язку з чим, такі особи мають реалізувати своє право шляхом здійснення визначених законом дій щодо прийняття спадщини, та, відповідно, або можуть відмовитися від реалізації нього, в тому числі не вчиненням дій, направлених на прийняття спадщини у визначеному законом порядку.

За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач є спадкоємцем після смерті тітки, інших спадкоємців немає, заявник прийняла спадщину подавши відповідну заяву у строк встановлений ст.1270 ЦК України нотаріусу за останнім місцем проживання спадкодавця, належність спадкового майна спадкодавцю також підтверджено документами, проте отримати свідоцтво про право на спадщину за місцем відкриття спадщини позивач не може із об`єктивних причин, іншого способу захистити право позивача не існує, а відмова у позові ОСОБА_1 становила б не пропорційне втручання у її право власності.

Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено судом, визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частин першої, третьої статті 270 ЦК України, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до рішення суду, ухваленого 30.09.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 270 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частку земельної ділянки площею 8 га кадастровий номер 00:02:000:0071 для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Баловненської сільської ради, Миколаївського (колишнього Новоодеського) району, Миколаївської області, як за спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Головуючий суддя В.О. Баранкевич