Справа № 496/1841/13-ц
Провадження № 4-с/496/5/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

представників Трофименко В.В., Теребуха К.І., Переходова М.В.

заінтересованої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича,

УСТАНОВИВ:

Скаржниця ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Трофименко В.В., звернувся до суду зі скаргою і просить:

1. поновити строк на оскарження рішення (постанови) приватного виконавця від 24.09.2024 року про відкриття провадження №76129132;

2. визнати рішення (постанову) приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В. від 24.09.2024 року про відкриття провадження №76129132 неправомірним та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В. усунути порушення прав ОСОБА_2 шляхом повернення виконавчого документу, а саме дубліката виконавчого листа по справі №496/1841/13-ц виданого 13.06.2024 року Біляївським районним судом Одеської області, стягувачу без прийняття до виконання.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 24.09.2024 року отримала на свій телефон від AT «Ощадбанк» смс-повідомлення про те, що згідно виконавчого провадження № 76129132 накладено арешт на її рахунок, а також зазначено щоб вона звернулася до приватного виконавця по номеру - 8. Зателефонувавши на номер 8 з`ясувалося що він належить приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Бондареву Р.В., який повідомив їй, що в рамках виконавчого провадження № 76129132 наклав арешт на кошти ОСОБА_2 . Скаржник повідомила приватного виконавцю Бондарева Р.В., що вона жодного документу по виконавчому провадженні № 76129132 не отримувала, на що останній роз`яснив їй право ознайомитися з матеріалами даного виконавчого провадження в прийомний день, а саме 02.10.2024 року. 02.10.2024 року ОСОБА_2 звернулася до приватного виконавця Бондарева Р.В. за ознайомленням з матеріалами виконавчого провадження № 76129132, на що останній надав їй відповідний бланк та повідомив, що виконавче провадження № 76129132 знаходиться у зведеному виконавчому провадженні і в заяві про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження потрібно вказувати саме номер зведеного виконавчого провадження, а саме - 76129509. Ознайомившись 02.10.2024 року з матеріалами зведеного виконавчого провадження № 76129509 було з`ясовано наступне. 24.09.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В. було відкрито виконавче провадження № 76129132 на підставі поданого йому дубліката виконавчого листа по справі № 496/1841/13-ц виданого Біляївським районним судом Одеської області виданого 13.06.2024 року, в якому зазначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 28.04.2016 року. В заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про примусове виконання рішення від 23.09.2024 року вих, № Л-15 зазначено: «Доводжу до вашого відома, що вказаний лист пред`являється до виконання вперше». Враховуючи вищевказане ОСОБА_2 вважає, що приватним виконавцем виконавче провадження №76129132 було відкрито в порушення вимог п. 2 ч. 4. ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», що в свою чергу призвело до незаконного обмеження її прав, зокрема щодо розпорядження своїми коштами.

29.10.2024 року від представника ТОВ «Консалт Солюшенс» - адвоката Теребухи К.І. надійшли до суду додаткові пояснення, в яких вона просить у задоволені скарги ОСОБА_2 відмовити, стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Свої додаткові пояснення обґрунтовує тим, що питання пред`явлення виконавчого документа до виконання вже було прийнято процесуальне рішення суду при розгляді Біляївським районним судом Одеської області, в подальшому і Одеським апеляційним судом, заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого документа до виконання у відношенні ОСОБА_2 у справі №496/1841/13-ц. Крім того, згідно змісту постанови Одеського апеляційного суду від 05.03.2024 року в справі №496/1841/13-ц, суд дійшов наступних висновків: «Передача виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого не впливає на обчислення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. На відміну від остаточного закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, при зміні органу державної виконавчої служби чи його компетенції, передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС стадія виконання судового рішення не припиняється і не переривається, отже правила частин п`ятої та шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» не застосовуються». Таким чином встановлені судом обставини щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання виключають посилання скаржника на пропущення такого строку, відтак дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В. щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання дубліката виконавчого листа у відношенні ОСОБА_2 є правомірними, а скарга безпідставною.

29.10.2024 року від представника приватного виконавця Бондарева Р.В. - адвоката Переходова М.В. до суду надійшли заперечення, в яких він просив в задоволені скарги ОСОБА_2 відмовити та стягнути на користь приватного виконавця витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Свої заперечення обґрунтовує тим, що приймаючи до виконання дублікат виконавчого листа № 496/1841/13-ц стосовно Боржника ОСОБА_2 , виданий 13.06.2024 року на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 23.08.2023 року, залишеної без змін постановою Одеського апеляційного суду від 05.03.2024 року, з врахуванням моменту звернення заяви представника ТОВ «Консалт Солюшенс» адвоката Теребухи К.І. про видачу дублікату у 2023 році та особливостей перебігу строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження» та воєнного стану, встановлених підпунктом 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець Бондарев Р.В. при відкритті виконавчого провадження зробив правомірний висновок про те, що суди задовольняючи заяву, дослідили питання перебігу строку пред`явлення виконання, прийшли до висновку, що стягувач звернувся до суду до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а, отже, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Трофименко В.В. підтримав подану до суду скаргу та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Консалт Солюшенс» - адвокат Теребуха К.І. просила суд відмовити в задоволенні скарги посилаючись на обставини викладені в додаткових поясненнях.

Представник приватного виконавця Бондарева Р.В. - адвокат Переходов М.В. просив суд відмовити в задоволенні скарги посилаючись на обставини викладені в запереченні на скаргу.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засідання підтримала скаргу ОСОБА_2 та просила її задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не подавали.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 447-1 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

В судовому засіданні встановлено 07.06.2013 року заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» (МФ О380236, , р/р НОМЕР_1 ) заборгованість за кредитним договором в сумі 481432,76 грн та судовий збір у розмірі 3441,00 грн.

15.10.2014 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області скасовано заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 07.06.2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

05.12.2014 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області, по справі № 496/1841/13-ц, в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 398-013/ФКВІП-08 від 20.06.2008 року відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, та 28.04.2015 року рішенням Апеляційного суду Одеської області, по справі № 496/1841/13-ц, апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.12.2014 року задоволено. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.12.2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 481432 грн та судові витрати по справі по 860 грн на користь ПАТ «Дельта Банк».

На підставі вищезазначеного рішення суду в липні 2015 року представнику ПАТ «Дельта Банк» були видані виконавчі листи, які було пред`явлені до виконання.

У зв`язку з укладенням 21.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» договору № 2292/К про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі № 236, зокрема за кредитним договором № 398-013/ФКВІП-08 від 20.06.2008 року, іпотечним договором від 20.06.2008 року, за договорами поруки № 398-013/ZФПОР1-08, № 398-013/ZФПОР2-08 та № 398-013/ZФПОР3-08 від 20.06.2008 року, ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

26.01.2021 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області в задоволенні заяви представника ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником по цивільній справі № 496/1841/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27.05.2021 року вищевказана ухвала скасована, замінено стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс».

З даних офіційного сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень (www.asvpweb.rninjust.gov.ua) у відношенні боржника ОСОБА_2 відображається інформація щодо перебування на виконанні в Біляївському МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області виконавчого провадження № 50270167 з примусового виконання виконавчого листа № 496/1841/2013, виданого Біляївським районним судом Одеської області.

Однак, після звернення із заявою до Біляївського МВ ДВС в Одеській області, стало відомо про відсутність у віданні даного відділу матеріалів виконавчого провадження № 50270167 разом з виконавчим листом № 496/1841/2013, виданого Біляївським районним судом Одеської області у відношенні ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.05.2023 року за вих. № 18330/03.2-07 вбачається, що у Біляївському ВДВС перебувало виконавче провадження № 50270167 з примусового виконання виконавчого листа № 496/1841/2013, виданого 20.07.2015 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів у розмірі 482292,76 грн, яке постановою від 03.08.2017 року передане до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно з відомостями системи, Другим Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області зареєстроване вказане виконавче провадження, однак, постанова про прийняття виконавчого провадження не виносилась. Згідно інформації Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), матеріали виконавчого провадження № 50270167 з примусового виконання виконавчого листа № 496/1841/2013, виданого 20.07.2015 року Біляївським районним судом Одеської області у відділі відсутні.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23.08.2023 року задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа. Видано ТОВ «Консалт Солюшенс» на виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 28.04.2015 року, дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 496/1841/2013, виданого Біляївським районним судом Одеської області 20.07.2015 року, про стягнення солідарно, зокрема з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 481432 грн та судових витрат по справі по 860 грн з кожного.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.03.2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 23.08.2023 року залишено без задоволення, ухвалу від 23.08.2023 року залишено без змін.

13.06.2024 року представником ТОВ «Консалт Солюшенс» отримано виконавчий лист про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» та згідно заяви про примусове виконання рішення від 23.09.2024 року, Вих. № Л-15 виконавчий лист пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Бондареву Р.В.

24.09.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76129132 за виконавчим листом №496/1841/13-ц виданого 13.06.2024 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст. 18 цього ж Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 даного Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено з матеріалів справи, що під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що при зміні органу державної виконавчої служби чи його компетенції, передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС стадія виконання судового рішення не припиняється і не переривається, а отже, зміна органу державної виконавчої служби чи передача матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС не впливає на обчислення строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що забезпечує право стягувача на отримання дубліката виконавчого листа та продовження примусового виконання судового рішення.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.03.2023 року у справі № 2-2236/12, яка враховується судом.

Отже, станом на час відкриття виконавчого провадження строк пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа №496/1841/13-ц, виданого 13.06.2024 року Біляївським районним судом Одеської область не закінчився, а тому постанова приватного виконавця від 24.09.2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП №76129132 за виконавчим листом №496/1841/13-ц виданого 13.06.2024 року є законною, підстав для її скасування та повернення виконавчого листа стягувачу немає, у зв`язку із цим скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають під час виконання рішення суду; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатами роботи, суд дійшов висновку про часткове відшкодування приватному виконавцю та ТОВ «Консалт Солюшенс» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн на кожного.

Керуючись ст. ст. 259-261, 353, 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бонадарева Романа Володимировича (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 313, м. Одеса, РНОКПП: НОМЕР_3 ) витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (ЄДРПОУ: 42251700, місцезнаходження: 65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 308)витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

В іншій частині витрат на правову допомогу приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Бонадареву Р.В. та ТОВ «Консалт Солюшенс» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст рішення складено 04.04.2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра