ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24309/24

Провадження № 22-ц/820/424/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Ковальова А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2024 року, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди,

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ТзДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», (далі Страховик), про стягнення зі страхової компанії страхового відшкодування в сумі 103145,80 грн., із ОСОБА_2 майнової шкоди в розмірі 3242,91 грн. і моральної шкоди в розмірі 30000 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 16.01.2024 року, о 09 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «КамАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Заводській, 163/А, не вибрав безпечної швидкості для руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням, внаслідок чого відбулося подальше зіткнення з напівпричепом «Metaco», державний номерний знак НОМЕР_3 , який перебував в експлуатації автомобіля марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_4 . В результаті ДТП вказані транспортні засоби отримали механічних пошкоджень.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ТзДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно з полісом №214506939 виплатила йому суму страхового відшкодування 56854,20 грн., в той же час, як вбачається зі змісту висновку транспортно-товарознавчої експертизи №047/24 від 05.07.2024 року, автомобіль марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 , є фізично знищеним, відтак розмір матеріального збитку становитиме 163242,91 грн., що відповідає вартості автомобіля до моменту ДТП.

Вважає, що Страховик, з урахуванням вже виплаченого розміру страхового відшкодування, зобов`язаний виплатити різницю між розміром завданої шкоди та відповідною виплатою, яка складатиме 103145,80 грн., а ОСОБА_2 зобов`язаний виплатити решту 3242,91 грн. заподіяного збитку.

Також, з урахуванням заподіяних йому моральних страждань, ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.11.2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТзДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 103145,80 грн. та судовий збір в сумі 1211,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 3242,91 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судовий збір в сумі 726 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 687,07 грн.

Суд, зокрема, зауважив, що складений ФОП ОСОБА_3 звіт від 03.05.2024 року №ЦВ/24/0348 на замовлення Страховика для оцінки заподіяної шкоди є попереднім оціночним документом, з якого вбачаються можливі витрати позивача, а не фактичні або реальні витрати, понесені ним для відновлення пошкодженого транспортному засобу.

У цьому звіті ФОП ОСОБА_3 не зазначено, що він підготовлений для подання до суду, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

ОСОБА_1 зазнав нервового стресу та душевних страждань у зв`язку із пошкодженням належного йому транспортного засобу, відтак розмір морального відшкодування, який підлягає стягненню на користь позивача необхідно визначити в розмірі 5000 грн.

В апеляційній скарзі ТзДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» просило рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог до нього та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до Страховика.

На обґрунтування скарги зазначило, що Страховик має обов`язок по відшкодуванню оціненої шкоди згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому правових підстав для самостійного визначення позивачем розміру майнової шкоди не було.

В даному випадку Страховиком було дотримано вимог закону та відшкодовано оцінену шкоду без урахування розміру ПДВ, оскільки доказів понесення фактичних витрат на ремонт страхувальником надано не було.

Пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб позивача ОСОБА_1 було повністю відновлено, у зв`язку з чим автомобіль не може бути визнано фізично знищеним, на чому наполягав позивач.

Крім того, ОСОБА_1 , заявляючи про стягнення відшкодування саме у зв`язку із фізичним знищенням транспортного засобу, в той же час неправильно провів розрахунок розміру відповідного відшкодування. Стверджуючи про недостатність страхової виплати, позивач в той же час не надав суду доказів щодо проведення оплати ремонту транспортного засобу, і, відповідно, не довів вказаних обставин.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що 16.01.2024 року, о 09 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «КамАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Заводській, 163/А, не вибрав безпечної швидкості для руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який внаслідок удару продовжив рух та допустив зіткнення з напівпричепом «Metaco», державний номерний знак НОМЕР_3 , що перебував під експлуатацією автомобілю марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_4 . В результаті ДТП вказані транспортні засоби отримали механічних пошкоджень.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2024 року, яка набрала законної сили 13.02.2024 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Власником транспортного засобу «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_5 , є ОСОБА_4 , належним володільцем станом на дату ДТП був ОСОБА_1

Автомобіль марки «КамАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахований в ТзДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі договору страхування №214506939 від 09.05.2023 року, страхова сума визначена у 160000 грн., розмір франшизи 0 грн.

Згідно зі звітом ФОП ОСОБА_3 від 03.05.2024 року №ЦВ/24/0348, вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «Nissan Primaster», номер кузова НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_2 складає 56854,20 грн. без ПДВ. На підставі вказаного звіту та страхового акту №ЦВ/24/0348 від 10.05.2024 року, ОСОБА_5 виплачено страхове відшкодування в розмірі 56854,20 грн.

Відповідно до висновку судового експерта Соломахи В.С. від 05.07.2024 року №047/24, ринкова вартість автомобіля «Nissan Primastar», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_5 , станом на момент ДТП 16.01.2024 року становила 163242,91 грн. Вартість відновлювального ремонту з ПДВ без урахування зносу склала 254826,56 грн., з яких вартість ремонтно-відновлювальних робіт становила 35305 грн., вартість матеріалів 30036,54 грн., вартість нових складових (запчастин) 189485,02 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 122187,05 грн., вартість пошкодженого внаслідок ДТП колісного транспортного засобу - 41055,86 грн. Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП склав 163242,91 грн.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону №1961-IV).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону №1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, в межах страхового відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону №1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) відступила від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15, та зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 року у справі №201/16373/16-ц (провадження №14-27цс21) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), від 03.10.2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження №14-316цс18) та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20.02.2020 року у справі №753/15214/16-ц (провадження №14-25цс20)).

Згідно з пунктом 36.2. Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Згідно з пунктами 30.1, 30.2 статті 30 Закону №1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження (постанови Верховного Суду від 06.12.2021 року у справі №757/22936/19-ц, від 26.10.2022 року у справі №203/2064/19).

Вказане також узгоджується з пунктом 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика).

Відповідно до пунктів 7.17, 7.18, 7.20 Методики, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

Вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ.

Вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування.

Згідно з пунктом 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Відповідно до частини першої статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається зі змісту висновку експерта ОСОБА_6 №047/24 від 05.07.2024 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля марки «Nissan Primastar», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова № НОМЕР_5 , становить 122187,05 грн., що є меншим ніж вартість вказаного автомобіля до ДТП, що склала 163242,91 грн.

Таким чином, за встановлених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що пошкоджений автомобіль позивача є фізично знищеним, відтак відшкодуванню за рахунок Страховика підлягає сума відновлювального ремонту з урахуванням зносу в межах його ліміту відповідальності.

Доводи Страховика про правильність проведення оцінки заподіяної позивачу шкоди в сумі 56854,20 грн. без ПДВ, яку Страховик визначив на підставі звіту ФОП ОСОБА_3 від 03.05.2024 року колегія суддів до уваги не приймає, оскільки таке твердження спростовується висновком судового експерта Соломахи В.С., який складений для його подання до суду, відповідно до вимог чинного законодавства, експерт у висновку підтвердив свою обізнаність про кримінальну відповідальність, як того вимагає стаття 106 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту висновку експерта Соломахи В.С. №047/24 від 05.07.2024 року, ним було враховано також необхідність придбання зсувних правих дверей вартістю 41892,52 грн., підсилювача бампера вартістю 8349,62 грн., що підтверджується актом огляду пошкодженого транспортного засобу та відповідними фотознімками (а.с. 38-59). В той же час, відповідних даних у звіті ФОП ОСОБА_3 від 03.05.2024 року, на який апелянт посилався в апеляційній скарзі як на єдину правильну підставу для проведення страхової виплати позивачу, не зазначено, що, зокрема, вказує на його неправильність.

При цьому, Страховик в суді першої інстанції не спростував правильності висновку експерта ОСОБА_6 №047/24 від 05.07.2024 року, а достовірності та повноти проведеного автотоварознавчого дослідження ФОП ОСОБА_3 не підтвердив, у зв`язку з чим колегія суддів не приймає до уваги звіт ФОП ОСОБА_3 від 03.05.2024 року в якості належного та допустимого доказу розміру суми страхового відшкодування.

Враховуючи, що позивачем не надано до суду доказів понесення витрат на відновлювальний ремонт, в тому числі фактичної сплати ним відповідної суми ПДВ, колегія суддів дійшла висновку про право ОСОБА_1 на отримання відшкодування суми відновлювального ремонту з урахуванням зносу але без урахування ПДВ.

За таких обставин, враховуючи, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 35305 грн., вартість матеріалів, необхідних для ремонту з урахуванням ПДВ визначена у 30036,54 грн., вартість нових складових (запчастин) з ПДВ становить 189485,02 грн., коефіцієнт зносу - 0.7, тому сума відновлювального ремонту з урахуванням зносу без урахування ПДВ складатиме: 35305 грн.+(30036,54 грн./1,2)+(189485,02 грн.*(1-0.7)/1,2)=107706,71 грн.

Страховиком виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 56854,20 грн., відтак на користь останнього за рахунок ТзДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягнення 50852,51 грн. (107706,71-56854,20).

Враховуючи, що сума страхового відшкодування є меншою, ніж ліміт відповідальності Страховика, розмір франшизи дорівнює нулю, правових підстав покладення відповідальності на відповідача ОСОБА_2 у зв`язку із заподіянням майнової шкоди позивачу, немає.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_2 правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не скористався, колегія суддів апеляційного суду, з огляду на положення частини 1 статті 367 ЦПК України, позбавлена можливості вийти за межі вимог апеляційної скарги та скасувати судове рішення в частині пред`явлених вимог до ОСОБА_2 (постанова Верховного Суду від 11.12.2024 року у справі №522/15577/13-ц).

Суд першої інстанції, неправильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, не встановивши усіх обставин справи, дійшов помилкових висновків щодо обґрунтованості позовних вимог, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення в частині стягнення майнової шкоди із Страховика підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з огляду на те, що позов до Страховика задоволено на 49,30% (50852,51 грн./103145,80 грн.*100%), з останнього на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в суді першої інстанції в розмірі 477,69 грн. (1211,20 грн.*0,8*49,30%).

Враховуючи, що апеляційна скарга Страховика задоволена частково, на 49,30% (50852,51 грн./103145,80 грн.*100%), на користь останнього за рахунок позивача підлягає стягненню судовий збір в суді апеляційної інстанції в розмірі 716,54 грн. (1816,80грн.*0,8*49,30%).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2024 року в частині стягнення майнової шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 50852,51 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 477,69 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» судові витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в розмірі 716,54 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 березня 2025 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова