ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/1850/24

Провадження № 22-ц/820/566/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю: представниці позивачки ОСОБА_1 , представниці відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана її представницею ОСОБА_1 , на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 січня 2025 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів (суддя Кульбаба А.В.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на дітей.

Просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21.04.2016 в справі № 689/353/16-ц з 1000 грн щомісячно на 1/3 частину всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей.

26.11.2024 ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_2 подано заяву про зупинення провадження у справі. Заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 . Просив зупинити відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, у зв`язку із перебуванням відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан до його звільнення із військової служби.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 січня 2025 року провадження у цивільній справі № 689/1850/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відповідачем на підтвердження підстав для зупинення провадження у справі надано довідку, яка не вказує на участь ОСОБА_4 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України станом на дату відкриття провадження та розгляду даного клопотання.

Зазначає, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, реалізував своє право на отримання правничої допомоги, уклавши договір з адвокатом. Отже він не позбавлений можливості брати участь у розгляді справи через свого представника або особисто в режимі відео конференції.

Вважає, що судом першої інстанції не було з`ясовано чим в даному випадку обумовлюється неможливість розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представниця позивачки ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

Представниця відповідача Книш О.М. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, місце і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 проходить військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні військової частини НОМЕР_3 , що переведена на воєнний стан.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначена статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Воєнні дії - це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з довідки військової частини НОМЕР_3 від 02.09.2024 №1288, виданої начальником відділу кадрів військової частини НОМЕР_3 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 проходить військову службу у військовій частини НОМЕР_3 з 12 серпня 2024 року по теперішній час (а.с. 68).

Разом з тим, матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, і виконання ним бойових завдань у зоні бойових дій.

Крім того, зупиняючи провадження у справі судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідач користується правничої допомогою під час судового провадження, має можливість висловитись щодо позовних вимог через свого повноважного представника, хоча особистої участі у справі не приймає.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду підтримує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, сформульовану у постанові від 5 червня 2024 року у справі № 317/3364/21. Вважає, що передбачений у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

А тому, на думку колегії суддів, обов`язкове зупинення провадження у справі про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей не відповідає їх інтересам у передбаченому законом утриманні з боку відповідача. І з цього приводу, є підставними доводи апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана її представницею ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 січня 2025 року скасувати, справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 березня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай