Справа № 368/238/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

за участі секретарі Назаренко А.І.

з участю представника скаржника адвоката Матюшенкова Д.В.

під час розгляду в судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , представник скаржника ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржується: державний виконавець Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:

представник скаржника просить суд визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08701, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 5, ) щодо відмови у знятті арешту з усього належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) майна, зареєстрованого 01.11.2012 11:02:32 за № 13192321 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства "Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ. А., Підстава обтяження: постанова про арешт майна та заборону його відчуження, 35002227, 01.11.2012, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Савченко Д.Ю. та зобов`язати посадових осіб Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08701, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 5, ) скасувати арешт з усього нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ), зареєстрованого 01.11.2012 11:02:32 за № 13192321 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства "Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ. А., підстава обтяження: постанова про арешт майна та заборону його відчуження, 35002227, 01.11.2012, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Савченко Д.Ю., обґрунтовуючи скаргу наступним.

У провадженні відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, правонаступником якого є Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), перебувало виконавче провадження № 350002227.

В процесі даного виконавчого провадження, державним виконавцем 01.11.2012 року було винесено постанову про арешт майна та заборону його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить скаржнику - ОСОБА_1 .

Звернувшись до ДВС із заявою щодо зняття арешту за майна, листом від 06.02.2025 року № 9520, ДВС надало наступну відповідь: "В Обухівському відділі державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом па 06.02.2025 року відомості про накладення арешту на майно громадянина ОСОБА_1 , відсутні, так як відповідно до ч. 1, 2 розділу XI правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 р. № і 829/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються. Надати інформацію про накладання арешту не маємо можливості в зв`язку зі знищенням архівних справ.

Однак згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності па нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом: ОСОБА_1 , виявлено Тип обтяження: арешт нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 13192321, Зареєстровано: 01.11.2012 11:02:32 за № 13192321 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства "Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ. А. Підстава обтяження: постанова про арешт майна та заборону його відчуження. 35002227, 01.11.2012, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Савченко Д.Ю. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_1 , Код: НОМЕР_1 . АДРЕСА_1 . Обтяжував: Відділ державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції. Код: 34767228, 09200, Київська обл., Кагарлицький р., м. Кагарлик, вул. Кооперативна, 19. Для вирішення питання про звільнення майна з під арешту пропонуємо звернутися до суду".

Разом із цим вважає відмову ДВС щодо зняття арешту з майна боржника протиправною, виходячи з наступного: відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В контексті вищенаведеного положення Першого протоколу, втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) "справедливої рівноваги (балансу)" (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар" (individual and excessive burden). Принцип "пропорційності" (principle of proportionality), закріплений як загальний принцип у Договорі про заснування ЄС, а також визначений п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, були врегульовані Законом № 606-XIV, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

За змістом статті 11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до частини першої статті 30 Закону №606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 47 Закону №606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (частина п`ята статті 47 Закону № 606-XIV). Пунктом 8 частини першої статті 49 Закону №606-XIV передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Згідно з частиною другою статті 50 Закону №606-XIV у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, з огляду на наведені норми Закону № 606-XIV, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим.

Оскільки повернення виконавчого листа з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV, не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, тому на час повернення виконавчого листа стягувачу у державного виконавця були відсутні передбачені Законом підстави для зняття арешту з майна боржника.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17 (адміністративне провадження №К/9901/20268/18) зазначено про те, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з положеннями статті 41Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки скаржник є боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року справа № 712/12136/18. У зв`язку з вищевикладеним, в даному випадку, єдиним способом захисту порушених прав Скаржника, є скасування чинного на сьогодні арешту належного йому майна, накладеного на підставі постанови старшого державного виконавця Кагарлицького районного управління юстиції Савченко Д.Ю. про арешт майна та заборону його відчуження від 01.11.2012 та зареєстровану 01.11.2012 11:02:32 за № 13192321 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства "Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ. А., реєстраційний номер обтяження: 13192321, є саме подання скарги на дії державного виконавця.

Державний виконавець Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Суд, вислухавши представника скаржника та дослідивши матеріли справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, всебічно та об`єктивно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

У провадженні відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, правонаступником якого є Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), перебувало виконавче провадження № 350002227.

В процесі даного виконавчого провадження, державним виконавцем 01.11.2012 року було винесено постанову про арешт майна та заборону його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить скаржнику - ОСОБА_1 .

Представник Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом повідомив наступне.

В Обухівському відділі державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом па 06.02.2025 року відомості про накладення арешту на майно громадянина ОСОБА_1 , відсутні, так як відповідно до ч. 1,2 розділу XI правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 р. № і 829/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються. Надати інформацію про накладання арешту не мають можливості в зв`язку зі знищенням архівних справ. Однак Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом: ОСОБА_1 , виявлено Тип обтяження: арешт нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 13192321, Зареєстровано: 01.11.2012 11:02:32 за № 13192321 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства "Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ. А. Підстава обтяження: постанова про арешт майна та заборону його відчуження. 35002227, 01.11.2012, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Савченко Д.Ю. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_1 , Код: НОМЕР_1 . АДРЕСА_1 . Обтяжував: Відділ державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції. Код: 34767228, 09200, Київська обл.. Кагарлицький р.. м. Кагарлик, вул. Кооперативна, 19. Для вирішення питання про звільнення майна з під арешту пропонують звертатися до суду.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За змістом ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

З матеріалів скарги вбачається, що на даний час ОСОБА_1 не є боржником по будь-якому виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Слід зазначити, що наявність протягом тривалого часу (більше 12 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача та за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що є доцільним зняти арешт, накладений на майно боржника для забезпечення виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 450-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , представник скаржника ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржується: державний виконавець Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії/бездіяльність органу примусового виконання задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08701, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 5, ) щодо відмови у знятті арешту з усього належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) майна, зареєстрованого 01.11.2012 11:02:32 за № 13192321 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ. А., підстава обтяження: постанова про арешт майна та заборону його відчуження, 35002227, 01.11.2012, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Савченко Д.Ю.

Зобов`язати посадових осіб Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08701, Київська облать, м. Обухів, вул. Київська, 5, ) скасувати арешт з усього нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ), зареєстрованого 01.11.2012 11:02:32 за №13192321 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ. А., підстава обтяження: постанова про арешт майна та заборону його відчуження, 35002227, 01.11.2012, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Савченко Д.Ю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 13.03.2025 р.

Суддя І.І. Шевченко