Справа № 710/1825/24
Провадження № 2-о/710/16/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Гегельської І.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією родиною як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбута перебування на утриманні чоловіка,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

23.12.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд:

встановити факт проживання однією родиною як чоловіка та дружини без peєстpaції шлюбу: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 2011 року по день зникнення ОСОБА_4 безвісті - 04 березня 2023 року;

встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня зникнення ОСОБА_4 безвісті - 04 березня 2023 року.

Свою заяву заявник мотивує тим, що вона та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у шлюбі який було розірвано 29 жовтня 2008 року, та мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На протязі близько двох з половиною років після розірвання шлюбу заявник з ОСОБА_4 мешкали окремо один від одного, однак у 2011 році примирилися і з того часу стали проживати разом однією сім`єю як чоловік і дружина, однак без укладення шлюбу в житловому будинку АДРЕСА_1 , де разом вели спільне господарство, фактично виконували права та обов`язки подружжя, вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, спільно вирішували питання, пов`язані з побутом, брали участь в утриманні житла та займалися його благоустроєм, піклувалися та дбали один про одного, що носило постійний та систематичний характер. В цей же час проживаючи із ОСОБА_4 заявник перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки є непрацездатною особою, тому шо маю інвалідність з дитинства. У січні 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 був призваний на військову службу, яку проходив у Військовій частині НОМЕР_2 , уже 04 березня 2023 року ОСОБА_4 захищаючи волю та незалежність України зник безвісті під час артилерійського обстрілу в районі населеного пункту Богданівка Донецької області. В зв`язку з чим заявник й звернулася до суду.

Заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 надала заперечення, вказуючи що відсутні підстави для задоволення заяви, мотивуючи тим що викладені у заяві обставини щодо проживання однією родиною як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в період з 2011 року 04.03.2023, а також перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 у період з 2011 року 04.03.2023 не підтверджуються долученими до заяви доказами. Так, заявником не підтверджуються доказами обставини спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 , а саме: - відсутні відомості про те, де проживала їх сім`я, кому належало житло; - чи вели спільний бюджет, чи були пов`язані спільним побутом та ін., чи спільно несли витрати на утримання житла, сплату комунальних послуг; - в зв`язку з чим та в чому полягало її утримання ОСОБА_4 . Із заявою про призначення виплати грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця, у відповідності до Порядку №884, ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не зверталась. Тому вважають, що заява заявника ОСОБА_1 є необґрунтованою, а обставини щодо її спільного проживання з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу та перебування на його утриманні не підтверджені доказами та є суперечливими. Отже, просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення юридичного факту. Поряд з цим вважаємо, що між заявником та заінтересованими особами у справі є спір про право, який має розглядатись у поряду позовного провадження.

Заявник в судове засідання з`явився, заяву підтримав повністю.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився.

Представник заінтересованої особи - військова частина НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проживання розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проживання розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши що визнає заяву повністю.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 06.01.2025 було відкрито провадження по справі, розгляд справи проводиться за правилами окремого провадження.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, вислухавши заявника, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до паспорту серія НОМЕР_3 виданого Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 09.09.1999 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 15.06.2011, що також підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с.10-12).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, який було розірвано 29.10.2008, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 виданого Відділом РАЦС Шполянського районного управління юстиції Черкаської області 29.10.2008 (а.с.13).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Шполянським районним відділом ЗАГС Черкаської області 11.12.1993 (а.с.14).

За даними підтвердження голови вуличного комітету вулиці Подолинського в м. Шпола Звенигородського району ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в період з 2011 року по березень 2023 року проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство в житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.15).

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства 3 групи, шо підтверджується Посвідченням серії НОМЕР_6 виданим Пенсійним фондом України та Довідкою до Акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №078666 (а.с.16-17).

Відповідно до Сповіщення сім`ї № 9 від 07.03.2023 року, виданого ІНФОРМАЦІЯ_7 , адресованого ОСОБА_1 , про те, що її чоловік солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зник безвісти 04 березня 2023 року під час артилерійського обстрілу в районі населеного пункту Богданівка Донецької області (а.с.18).

Фотозображеннями щодо спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.20-24).

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за період з 29.10.2008 по 04.03.2023 не перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується листом від 09.01.2025 №32.4-04-04 Шполянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області (а.с.39).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили, що заявник та ОСОБА_4 тривалий час проживають разом, приблизно з 2011 року, по 2023 рік, до зникнення ОСОБА_4 , вели спільне господарство та мали спільний бюджет, дбали та турбувались одне про одного. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, пенсія є незначною та вона перебувала на утриманні ОСОБА_4 до його зникнення.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (частина друга статті 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного поживання однією сім`єю; спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), а для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці з померлим ОСОБА_4 є одержання грошового забезпечення, яке надається сім`ям зниклих безвісти відсутніх військовослужбовців, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який зник безвісти 04.03.2023, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з листопада 2011 року по березень 2023 року, тобто по день зникнення, включно, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та показаннями свідків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд бере до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Щодо перебування особи на утриманні Верховний Суд підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Також Верховний Суд зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ані отримання непрацездатною особою пенсії, ані її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 592/17552/18 наголосив, що одержання заявником заробітку, пенсії , стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи , яка надавала йому утримання.

Також Верховний суд зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу , померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, подружжя повинні матеріально підтримувати одне одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши всі наданні докази, доходить до висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт перебування фізичної особи ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 , який зник безвісти 04 березня 2023 року, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та показаннями свідків, оскільки заявниця є особою з інвалідністю III групи, а отже, непрацездатна, мала недостатні кошти для самостійного утримання; отримувала від ОСОБА_4 матеріальну підтримку; проживала з ним і була залежна від його доходу.

Таким чином, суд вважає що заява належить до задоволення.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 293-294, 315, 316, 319, 353, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву про встановлення факту проживання однією родиною як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбута перебування на утриманні чоловіка задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловік та дружина без peєстpaції шлюбу: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 2011 року по день зникнення ОСОБА_4 безвісті - 04 березня 2023 року.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня зникнення ОСОБА_4 безвісті - 04 березня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складене 14.03.2025.

Суддя Н.П. Побережна