Справа № 184/73/25
Номер провадження 2/184/604/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.А.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття його з реєстрації в ній. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві користування належить квартира АДРЕСА_1 . Вказану квартиру їй як головному квартиронаймачу та її дітям, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали на підставі ордеру виконкому Орджонікідзевської міської ради №36 від 23.03.2006 року, який був виданий, згідно рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради від 17.03.2006 року за №158. Після розлучення з ОСОБА_2 , а саме 27.07.2019 року вона змінила своє прізвище на своє дівоче « ОСОБА_5 ». В даній квартирі, крім неї, також зареєстровані її діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її колишній чоловік ОСОБА_2 , який на даний час в квартирі не проживає. З ОСОБА_2 вона розлучилася 22.01.2010 року, з того часу він в квартирі не проживає, тобто в квартирі він не мешкає більше 14 років, на її неодноразові прохання знятися з реєстрації відповідач відповідає різними відмовками, а останні п`ять років вони зовсім не спілкуються, але він так і не знявся з реєстрації. Відповідач вибув з постійного місця проживання з січня 2010 року, тому втратив право користування її квартирою, так як фактично не проживає за вказаною адресою. Оскільки відповідач не має наміру добровільно знятися з реєстрації, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, внаслідок чого позивач не має змоги вільно розпоряджатись своїм майном.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку.

Третя особа - Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їхньою відсутності, при винесені рішення покладаються на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеним законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено судом, згідно Ордеру №36 від 23.03.2006 року, виданого згідно рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради від 17.03.2006 року за №158 ОСОБА_6 , сім`я якої складається з 3 чоловік, має право на зайняття житлового приміщення, яка складається з 2 кімнат у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №3395 від 20.11.2024 року, за адресою - АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_7 івна, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Згідно Акту №393 від 21.11.2024 року про не проживання особи за реєстрацією, зі слів сусідів було встановлено, що з липня 2011 року ОСОБА_2 не проживає за адресою - АДРЕСА_1 , а проживає в м. Київ (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьки: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_6 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьки: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_6 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 22.01.2010 року був розірваний, актовий запис №07 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про зміну імені Серії НОМЕР_4 , ОСОБА_6 27.07.2019 року змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.11).

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, статтею 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно до ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців».

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку».

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.

З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016р. у справі №6-709цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час.

Як зазначають у своєму позові позивач їй необхідно визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою для зняття з реєстраційного обліку, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 76, 81, 263, 265, 280-289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстрації в зазначеній квартирі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.03.2025 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш