Справа № 530/2389/24
Номер провадження 2-з/530/8/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 , місце проживання: с. Шилівка, Полтавського району, Полтавської області до ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості із суборендної плати та розірвання договорів суборенди земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа № 530/2389/24 за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: с. Шилівка, Полтавського району, Полтавської області до ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості із суборендної плати та розірвання договорів суборенди земельних ділянок.

10.03.2025 року від позивача, ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 чи будь якій іншій особі, яка діятиме від імені чи в інтересах ОСОБА_2 до набрання законної сили рішення суду по справі № 530/2389/24 вчиняти будь-які дії щодо користування земельними ділянками : кадастровий номер № :00:050:0012, №:00:009:0002, №:00:010:0006, саме: проводити будь-які сільськогосподарські роботи, у тому числі ,але не виключно: боронувати ,дискувати, культивувати, орати, сіяти, збирати врожай, вносити будь-які мінеральні чи органічні добрива, засоби захисту рослин, тощо.

ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову посилається на те, що в провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 про розірвання договорів суборенди земельних ділянок від 25.10.2021 року (земельна ділянка кадастровий номер: :00:050:0012,номер запису про інше речове право: 47639990) від 28.07.2022 року ( земельна ділянка кадастровий номер :00:009:0002,номер запису про інше речове право: 47540624) від 28.07.2022 (земельна ділянка кадастровий номер :00:010:0006, номер запису про інше речове право: 47535013) укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

25.10.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладеного договір суборенди земельної ділянки кадастровий номер :00:050:0012.

28.07.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір суборенди земельної ділянки кадастровий номер :00:009:0002.

28.07.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір суборенди земельної ділянки кадастровий номер :00:010:0006.

Строк дії вказаних договорів суборенди до 2027 року. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість зі сплати суборендної плати по договорах суборенди у загальному розмірі становить 302745,60 грн .

Заявник посилається на те ,що незабаром розпочнеться проведення комплексу весняно-польових робіт та сезонного посіву сільськогосподарських культур, та у разі здійснення засіву зазначених земельних ділянок відповідач здійснюватиме повернення спірних земельних ділянок тільки після збору врожаю, що в свою чергу ускладнить виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та не дасть можливість ефективного захисту прав позивача.

Вивчивши наявні матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні 25.10.2021 між ОСОБА_1 (далі Позивач, орендар) та ОСОБА_2 (суборендар) укладено договір суборенди земельної ділянки.

Згідно із пунктами 1.1 та 1.2. розділу «Предмет договору» договору суборенди від 25.10.2021 Орендар зобов`язується, датою підписання цього Договору, без складання акту прийому-передачі земельної ділянки, передати суборендареві земельну ділянку у строкове платне володіння і користування без зміни цільового призначення, а суборендар зобов`язується прийняти і використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства. Земельна ділянка, що передається в суборенду, знаходиться у користуванні Орендаря у відповідності до Договору оренди землі від 03.04.2012 за № б/н, зареєстрований у Відділі Держкомзему у Зіньківському районі за №02801 від 08.10.2012, між Орендарем і Зіньківською районною державною адміністрацією, (Об`єкт суборенди).

Пунктами 2,5 розділу «Об`єкт суборенди» договору суборенди від 25.10.2021 передбачено, що В суборенду передається земельна ділянка загальною площею 16,9192 га, у тому числі ріллі 16,9192 га, кадастровий номер: :00:050:0012. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка може вказуватись за бажанням сторін, становить - 504 296,38 грн.

28.07.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір суборенди земельної ділянки.

Згідно із пунктами 1 та 1.2. розділу «Предмет договору» договору суборенди (1) від 28.07.2022 Орендар зобов`язується, датою підписання цього Договору, без складання акту прийому - передачі земельної ділянки, передати суборендареві земельну ділянку у строкове платне володіння і користування без зміни цільового призначення, а суборендар зобов`язується прийняти і використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства України. Земельна ділянка, що передається в суборенду, знаходиться у володінні та користуванні Орендаря у відповідності до Договору оренди землі від 14.02.2022 б/н, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №47420462 від 22.07.2022 (індексний номер витягу 305790213 від 26.07.2022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13), між орендарем і Зіньківською міською радою, .

Пунктами 2,5 розділу «Об`єкт суборенди» договору суборенди (1) від 28.07.2022 передбачено, що в суборенду передається земельна ділянка загальною площею 24,8183 га, у тому числі ріллі 24,8183 га, кадастровий номер: :00:009:0002. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер: :00:010:0006 становить 850082,60 грн.

28.07.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір суборенди земельної ділянки.

Згідно із пунктами 1 та 1.2. розділу «Предмет договору» договору суборенди (2) від 28.07.2022 Орендар зобов`язується, датою підписання цього Договору, без складання акту прийому - передачі земельної ділянки, передати суборендареві земельну ділянку у строкове платне володіння і користування без зміни цільового призначення, а суборендар зобов`язується прийняти і використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства України. Земельна ділянка, що передається в суборенду, знаходиться у володінні та користуванні Орендаря у відповідності до Договору оренди землі від 14.02.2022 б/н, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №47420430 від 22.07.2022 (індексний номер витягу 305789858 від 26.07.2022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13), між Орендарем і Зіньківською міською радою, .

Пунктами 2,5 розділу «Об`єкт суборенди» договору суборенди (2) від 28.07.2022 в суборенду передається земельна ділянка загальною площею 30,7179 га , у тому числі ріллі 30,7179 га, кадастровий номер :00:010:0006. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер: :00:010:0006 становить - 848 109,90 грн.

При цьому, строк дії вказаних договорів суборенди до 2027 року.

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість зі сплати суборендної плати по договорам суборенди у загальному розмірі становить 302 745,60 грн.

У разі якщо відповідачем будуть проведені роботи з обробітку орендованих саме позивачем земельних ділянок та засіяно сільськогосподарськими культурами, то між ним та відповідачем виникне конфлікт майнових інтересів, що приведе до настання негативних наслідків як для позивача користувача земельної ділянки у вигляді неотриманих доходів, так і для відповідача у вигляді витрат понесених при проведенні сільськогосподарських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути спів мірними із заявленими позивачами вимогами.

Відповідно до статті 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказане завдання цивільного судочинства, яке визначене у чинному процесуальному законодавстві, кореспондується із положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Слід зазначити, що реальне виконання рішень судів є важливою гарантією забезпечення права на справедливий суд. Відсутність належного виконання судових рішень визнається Європейським судом з прав людини порушенням Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту, тобто, реальне виконання ухваленого судового рішення. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Слід зазначити, що реальне виконання рішень судів є важливою гарантією забезпечення права на справедливий суд. Відсутність належного виконання судових рішень визнається Європейським судом з прав людини порушенням Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту, тобто, реальне виконання ухваленого судового рішення. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи - не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги - інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Особам, які беруть участь у справі - має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи Заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача». Подібні правові висновки також сформульовані у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20 .

Заходи забезпечення позову повинні бути співвмірними із заявленими позовними вимогами.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, згідно позовних вимог позивач просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість зі сплати суборендної плати у розмірі 302745,60 грн, інфляційні втрати у розмірі 24911,59 грн та 3 відсотки річних у розмірі 9660,36 грн, розірвати договори суборенди земельних ділянок, судовий збір та витрати на правову допомогу, а тому суд вважає за доцільне заяву позивача про забезпечення позову задоволити.

Керуючись ст.ст. 151,153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

Заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) чи будь-якій іншій особі, яка діятиме від імені чи в інтересах ОСОБА_2 до набрання законної сили рішення суду по справі №530/2389/24 вчиняти будь-які дії щодо користування земельними ділянками: кадастровий номер :00:050:0012, кадастровий номер :00:009:0002, кадастровий номер :00:010:0006, а саме: проводити будь-які сільськогосподарські роботи, у тому числі, але не виключно: боронувати, дискувати, культивувати, орати, сіяти, збирати врожай, вносити будь-які мінеральні чи органічні добрива, засоби захисту рослин, тощо.

Копію ухвали направити до Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (місце знаходження: м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 64, Полтавського району, Полтавської області) - для виконання .

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко