УХВАЛА

14 березня 2025 року

м. Київ

справа № 201/11513/24

провадження № 61-17543ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до охорони праці Дніпровського метрополітена

про атестацію робочого місця, роз`єднання професій прибиральника територій та професію двірника та прибиральника окремо, перегляд штатного розпису, стягнення доплати,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до охорони праці Дніпровського метрополітена про правильну атестацію робочого місця, роз`єднання професій прибиральника територій та професію двірника

та прибиральника окремо, перегляд штатного розпису, стягнення доплати.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Судове рішення мотивовано тим, що позовна заява не була підписана позивачем.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року залишено без змін.

У грудні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

У січні 2025 року заявник направила доповнення до касаційної скарги та копіїї скарги для інших учасників справи.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для виконання ухвали протягом десяти днів з дня її вручення, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У лютому 2024 року заявник направила додатки, про відсутність яких було вказано в акті Верховного Суду від 14 січня 2025 року № 26 та навела додаткові пояснення.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення від 17 лютого 2025 року вх. № 7071/0/233-25 ОСОБА_1 11 лютого 2025 року отримала ухвалу Верховного Суду від 20 січня 2025 року.

28 лютого 2025 року заявник направила матеріали на усунення недоліків з пропуском строку, визначеного ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 січня 2025 року, та подала клопотання про продовження строку на усунення недоліків, мотивуючи його тим, що вона у строк, встановлений судом, сплатила судовий збір, однак не змогла вчасно усунути недоліки касаційної скарги через відсутність електроенергії.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на наведені заявником причини пропуску строку на усунення недоліків, встановлений судом строк пропущено з поважних причин, тому строк для усунення недоліків необхідно продовжити.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У лютому 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року. У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року позовну заяву повернуто позивачці, оскільки рукописний позов ОСОБА_1 був нею не підписаний

та завершується переліком додатків.

Підтримуючи позицію суду першої інстанції, апеляційний суд вказав, що ухвала про повернення позовної заяви є такою, що відповідає вимогам законодавства, оскільки частиною першою статті 175 ЦПК України чітко передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України передбачено, що позовна заява повертається судом, зокрема у випадку, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Керуючись вказаними приписами процесуального законодавства, а також, встановивши факт непідписання ОСОБА_1 позовної заяви, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви.

Інші доводи апеляційної скарги суд до уваги не брав, оскільки провадження у справі не відкривалося, справа по суті не розглядається. Викладені доводи не стосувались підстав повернення позову.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відсутність особистого підпису у процесуальному документі є самостійного підставою для його повернення. Такі вимоги закріплені процесуальним законодавством, є чіткими та зрозумілими.

Оскільки заявник не підписала свою позовну заяву, у суду першої інстанції були відсутні підстави для вирішення питання про прийняття вказаного документу

до розгляду та відкриття провадження.

Верховний Суд також звертає увагу заявника, що реквізит «Підпис» покликаний зафіксувати дійсне схвалення автором документа його тексту та унеможливити спотворення його змісту, а тому є важливим елементом процесуального документу.

Зазначене узгоджується із висновками, викладеними у змісті постанови Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі № 161/11436/21 (провадження № 61-625св22).

Отже, правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга

є необґрунтованою.

Керуючись частинами третьою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 20 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 27грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1

до охорони праці Дніпровського метрополітена про атестацію робочого місця, роз`єднання професій прибиральника територій та професію двірника

та прибиральника окремо, перегляд штатного розпису, стягнення доплати відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник