Справа № 473/1321/25
РІШЕННЯ

іменем України

"17" березня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

заявниці ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про продовження строку дії обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про продовження строку дії обмежувального припису відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , вказуючи на те, що останній періодично вчиняв відносно неї психологічне насильство у формі постійного контролю за усіма сферами життя заявниці (у тому числі з використанням подарованого дитині смарт-годинника), постійних переслідувань, погроз, звинувачень, залякувань, образ, у тому числі нецензурною лайкою.

17 січня 2025 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області ухвалив рішення про видачу відносно ОСОБА_2 обмежувального припису строком на 2 місяці у зв`язку із вчиненням останнім відносно заявниці психологічного насильства. У вказаному приписі суд також встановив відносно ОСОБА_2 заходи тимчасового обмеження його прав у вигляді: заборони наближатися на відстань ближче 50 м. до місця проживання заявниці та місця її роботи; заборони особисто чи через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати та в будь-який час спілкуватися з нею; заборони вести листування, телефонні переговори, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Однак ОСОБА_2 систематично порушує встановлені судом заборони, а саме: особисто та через третіх осіб здійснював телефонні дзвінки, надсилав повідомлення, адресовані ОСОБА_1 , у тому числі ті, що містили звинувачення, лайку, приниження гідності, маніпулювання фінансового характеру (погрозу припинити виплату аліментів); за допомогою подарованого спільній дитині сторін смарт-годинника надсилав повідомлення ОСОБА_1 , які в подальшому видаляв

У зв`язку з цим заявниця звернулася із заявою до поліції. За наслідками розгляду заяви 11 березня 2025 року Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївській області було внесено інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК.

Враховуючи те, що строк дії обмежувального припису закінчується, а також поведінку ОСОБА_2 , яка свідчить про те, що останній після закінчення вказаного строку буде продовжувати кривдити ОСОБА_1 , а тому остання просила продовжити строк дії обмежувального припису на 6 місяців.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала та просила про її задоволення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти продовження строку дії встановленого обмежувального припису не заперечував, однак вважав, що запропонований заявницею строк є надмірним. В судовому засіданні ОСОБА_2 також визнав факт порушення ним обмежувального припису, а саме те, що він дійсно допускав спілкування із ОСОБА_1 особисто або шляхом аудіозвернень, під час яких допускав лайку та приниження заявниці, однак це було обумовлено емоціями, викликаними внаслідок неналежного виконання заявницею батьківських обов`язків відносно дитини.

Заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема, суд встановив, що 17 січня 2025 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області ухвалив рішення про видачу відносно ОСОБА_2 обмежувального припису строком на 2 місяці у зв`язку із вчиненням останнім відносно заявниці психологічного насильства. У вказаному приписі суд також встановив відносно ОСОБА_2 заходи тимчасового обмеження його прав у вигляді: заборони наближатися на відстань ближче 50 м. до місця проживання заявниці та місця її роботи; заборони особисто чи через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати та в будь-який час спілкуватися з нею; заборони вести листування, телефонні переговори, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Проте сторонами визнано та матеріалами справи (а.с. 10) підтверджено, що ОСОБА_2 систематично порушував встановлені судом заборони, а саме - особисто та через третю особу здійснював спілкування, телефонні дзвінки, надсилав аудіоповідомлення, адресовані ОСОБА_1 , у тому числі ті, що містили звинувачення, лайку, приниження, маніпулювання фінансового характеру (погрозу припинити виплату аліментів).

У зв`язку з цим заявниця звернулася із заявою до поліції. За наслідками розгляду заяви 11 березня 2025 року Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївській області було внесено інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК.

Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Згідно ч. 1 ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Аналогічно, згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті (зокрема постраждалої особи або її представника), на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також невиконання ОСОБА_2 вимог обмежувального припису, суд приходить до висновку, що наявна висока вірогідність повторення таких дій, а тому вважає необхідним продовжити строк дії обмежувального припису на 4 місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 350-7, 350-8 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про продовження строку дії обмежувального припису задовольнити частково.

Продовжити на 4 (чотири) місяці строк дії обмежувального припису, встановленого на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2025 року у справі №473/265/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , яким встановлено наступні тимчасові обмеження його прав шляхом:

- заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 50 (п`ятидесяти) метрів до місця проживання заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, яка проживає адресою: АДРЕСА_3 ;

- заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 50 (п`ятидесяти) метрів до місця роботи заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, місце роботи - Олександрівський ліцей ім. Т.Г. Шевченка, адреса: АДРЕСА_2 ;

- заборони ОСОБА_2 особисто чи через третіх осіб розшукувати заявницю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати та в будь-який час спілкуватися з нею;

- заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори, контактувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Копії рішення суду вручити учасникам справи негайно після проголошення такого рішення.

Про продовження строку дії обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявниці, а також виконавчий орган ради за місцем проживання (перебування) заявниці.

Рішення суду про продовження строку дії обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв