Справа № 425/3218/21
Провадження № 2-в/185/117/25
У Х В А Л А

про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі

31 березня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 425/3218/21,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява представника заявника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенка Олександра Віталійовича, якою він звернувся щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 425/3218/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка перебувала у провадженні Рубіжанського міського суду Луганської області.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Суд, дослідивши зібрані матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно з ч.1 ст.494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до ч.2 ст.494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 січня 2022 року по справі № 425/3218/21 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк».

Цивільна справа № 425/3218/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходила та не передавалась.

Також в заяві одночасно зазначено, що «виконавчий лист не отримувався», та «головними документами, відновлення яких банк вважає за необхідне, це виконавчі листи по справі та судове рішення, що набрало законної сили, що необхідні для відновлення прав позивача на стягнення заборгованості у примусовому порядку.»

Суд роз`яснює заявнику, що ст.431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, вказане питання не підлягає вирішенню в рамках провадження за заявою про відновлення втрачених матеріалів судового провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе відновити втрачене провадження в частині наявного в ЄДРСР судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.488-494 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 425/3218/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вважати встановленим зміст відновленого заочного рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 січня 2022 року у справі № 425/3218/21 в такій редакції: «

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2022 року Провадження №2/425/53/22

Справа №425/3218/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань Будницька О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості у розмірі 26 870 гривень 23 копійки за кредитним договором від 15.04.2019 року, яка станом на 21.09.2021 року складається з наступного: 18 999 гривень 90 копійок заборгованість за кредитом, 7 870 гривень 33 копійки заборгованість по відсоткам та судових витрат в розмірі 2270 гривні.

Ухвалою від 17 листопада 2021 року провадження у справі було відкрито, справу було вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, із проведенням судового засідання та викликом учасників справи на 04 січня 2022 року о 10 годині.

В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просив розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач у встановлений їй строк правом на подачу відзиву на позов не скористалась.

За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась, і будь-які докази суду не надала; була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилась без повідомлення причин; представник позивача не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку.

Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати.

Позиції учасників справи.

Позиція позивача полягала в тому, що між банком та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг, зобов`язання за яким банком були виконані шляхом відкриття відповідачу рахунку, видачі платіжної картки, та кредитування рахунку до встановленого кредитного ліміту. А відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті процентів за його користування у строки встановлені договором, не виконала. Тому у банка виникло право вимоги до відповідача щодо повернення кредиту, сплати процентів.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась. Будь-яких заперечень проти вимог банку чи його доказів не подавала.

Оцінка суду щодо фактів.

На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до акціонерного товариства «Акцент-Банк» () шляхом підписання та подання анкети-заяви, якою по суті, просила відкрити їй кредитний рахунок, видати їй кредитну картку та встановити кредитний ліміт (а.с. 6 зворотній бік, 13-14,29,30).

Підписавши анкету-заяву від 15 квітня 2019 року, ОСОБА_1 також підтвердила, що ця анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, який вона зобов`язується виконувати (а.с.6,7,8-12,13).

За договором про надання банківських послуг, акціонерне товариство «Акцент-Банк» взяв на себе зобов`язання відкрити ОСОБА_1 кредитний рахунок, видати їй платіжну картку, та здійснювати платежі з рахунка, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитувати рахунок) з урахуванням встановленого кредитного ліміту (який банк може змінювати за певною процедурою) та у розмірі здійснених нею операцій за допомогою карток, а ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за його користування у строки та порядку, передбаченому цим договором, зокрема: щомісячним платежем у розмірі 5% від суми боргу, що включає і сплату процентів за користування кредитом в розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6,7).

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» відкрив ОСОБА_1 кредитний рахунок, випустив платіжну картку, та кредитував її рахунок, яка у повному обсязі та у вказаний строк не повертала отриманий кредит, та не сплачувала процентів за користування кредитними коштами (а.с.5-6,27,28).

Як наслідок, 26 жовтня 2021 року, акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, що виникла за договором про надання банківських послуг від 15 квітня 2019 року, через невиконання нею взятих на себе зобов`язань (а.с.1-3).

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування через поточний рахунок), а відповідач споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, отримати виданий їй кредит та сплату процентів за його користування.

Оцінка суду щодо права.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.

Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали.

Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору. А користуючись положеннями статті 628 вказаного кодексу, сторони мають право укласти договір, в якому будуть міститись елементи різних договорів (змішаний договір), тоді до відносин сторін у такому договорі, застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Так, 15 квітня 2019 року, ОСОБА_1 та акціонерне товариство «Акцент-Банк» уклали змішаний договір про надання банківських послуг, за яким (в частині умов договору, що стосуються кредитування рахунка) банк взяв на себе зобов`язання відкрити ОСОБА_1 кредитний рахунок, видати їй платіжну картку (а за її бажанням додаткові картки), та здійснювати платежі з рахунка, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитувати рахунок) з урахуванням встановленого кредитного ліміту (який банк може змінювати за певною процедурою) та у розмірі здійснених нею операцій за допомогою карток (а.с. 6- зворотній бік, 7,8-12,12-13,29,30).

І банк, взяті на себе зобов`язання виконував (а.с.5-6,27,28).

Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зокрема, за договором про надання банківських послуг, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за його користування у строки та порядку, передбаченому цим договором, зокрема: щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі 5 % від заборгованості, що включає і сплату процентів за користування кредитом в розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом до 25 числа поточного місяця (а.с.12-13).

Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання).

Виходячи з документів наданих позивачем, зокрема: розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-6) та випискою по рахунку (а.с.27,28), ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала. У зв`язку з чим, у неї як позичальника, станом на 21 вересня 2021 року, дійсно утворилась заборгованість із повернення кредиту в розмірі 18999 гривень 90 копійок та процентів за користування ним у розмірі 7870 гривень 332 копійки (а.с. 5-6).

Тож, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань у вигляді повернення кредиту частинами щомісячно, на підставі договору про надання банківських послуг від 29 листопада 2019 року, а тому і доведеним факт порушення права позивача, як кредитора у цих зобов`язаннях, на отримання від відповідача кредиту та процентів за користування ним.

Тому, матеріально-правову вимогу позивача до ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості у розмірі 26870 гривень 23 копійки, з яких: 18999 гривень 90 копійок - заборгованість за кредитом; 7870 гривень 332 копійки заборгованість за процентами за користування кредитом, слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це та те, що судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270 гривні, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.21), а позов підлягає задоволенню повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2270 гривні.

Отже, керуючись статтями 2, 19, 23, 34, 43, 49, 76-113, 128-132, 133-142, 174-183, 217-248, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» (ідентифікаційний код: 14360080, адреса місцезнаходження: 49074, місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11; рахунок: НОМЕР_2 ) заборгованість по договору про надання банківських послуг від 15 квітня 2019 року, яка утворилась станом на 21 вересня 2021 року, у розмірі 26870 (двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят) гривень 23 (двадцять три) копійки, з яких: 18999 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 90 (дев`яносто) копійок - заборгованість за кредитом; 7870 (сім тисяч вісімсот сімдесят) гривень 33 (тридцять три) копійки заборгованість за процентами за користування кредитом.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» (ідентифікаційний код: 14360080, адреса місцезнаходження: 49074, місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11; рахунок: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.С. Коваленко»

Ухвала про відновлення втраченого судового провадження набирає законної сили з моменту її підписання і підлягає оскарженню протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У. М. Болдирєва