Номер провадження: 22-з/813/146/25
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши заяву прокурора Малиновської окружної прокуратури міста Одеси Стадника Сергія Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від імені якого діє законний представник ОСОБА_4 про звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва та приведення її до попереднього стан,

встановив:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2024 року в задоволенні позову Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від імені якого діє законний представник ОСОБА_4 про звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва та приведення її до попереднього стан відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, 12 листопада 2024 року заступник керівника Одеської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року клопотання заступника керівника Одеської обласної прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2024 року задоволено. Поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2024 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від імені якого діє законний представник ОСОБА_4 про звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва та приведення її до попереднього стан.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 січня 2025 року підготовку апеляційного розгляду справи закінчено. Призначено розгляд справи на 02 квітня 2025 року на 11 год. 30 хв.

27 лютого 2025 року до Одеського апеляційного суду від прокурора Малиновської окружної прокуратури міста Одеси Стадника Сергія Олександровича надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить:

- накласти арешт на нежитлову будівлю загальною площею 60,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- заборонити суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі загальною площею 60,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) та іншим особам проводити будь-які будівельні роботи щодо нежитлової будівлі загальною площею 60,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Дана заява обґрунтована тим, що у 2018 році прокуратура Одеської області звернулась із позовом до суду в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від імені якого діє ОСОБА_5 , державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Кукліної А. О. про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності.

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеса від 25 червня 2019 року у справі №521/20634/18 позовну заяву задоволено у повному обсязі. Постановою Одеського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 03 лютого 2022 року, частково задоволено апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_6 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року скасовано, між тим, позовну заяву прокуратури Одеської області задоволено в повному обсязі.

За результатами розгляду судом прийнято наступне рішення: скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт з реконструкції навісу літ. «Е» під нежитлову будівлю без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з виділом у самостійну одиницю за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради 05 лютого 2018 року за №ОД 90; скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, здійснену Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 13 березня 2018 року №ОД 66 щодо реконструкції навісу літ. «Е» під нежитлову будівлю без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з виділом у самостійну одиницю за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано рішення державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради від 25 жовтня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 43693154), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на нежитлову будівлю загальною площею 60,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права власності по 1/3 частці на нежитлову будівлю загальною площею 60,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, звертаючись до суду з позовом, прокурор до суду із заявою про забезпечення позовну не звертався, оскільки на момент звернення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано обтяження на спірне майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), застосоване на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року у справі №521/20634/18 (номер запису про обтяження: 30028362).

Проте, ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 14 січня 2025 року на підставі клопотання представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2018 року у справі №521/20634/18. У зв`язку з чим виникла необхідність вжиття заходів забезпечення позову в межах справи №521/17837/22.

Заявник вважає, що саме вжиття усіх наведених видів забезпечення позову забезпечить можливість виконання судового рішення (у випадку задоволення позову) та убезпечить від повторного звернення міської ради чи прокурора за судовим захистом.

Враховуючи, що при скасуванні заходів забезпечення позову (ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 14 січня 2025 року №521/20634/18), розділ реєстру №101 повністю закривається, з метою уникнення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог прокурора, відповідач зможе здійснити реконструкцію (складова частина терміну будівництво) об`єкту чи зареєструвати право на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 за цією ж чи за іншою адресою, внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєструвавши в черговий раз право на самочинно збудований об`єкт.

Так, заявник вважає, що відсутність судової заборони на вчинення будь-яких будівельних робіт щодо об`єкту, що є предметом судового розгляду, відсутність заборони на вчинення реєстраційних дій нього, а також відсутність арешту на самочинно збудоване нерухоме майно, надасть відповідачам можливість заново легалізувати об`єкт самочинного будівництва, визнаний таким постановою Одеського апеляційного суду від 24 червня 2020 року у справі №521/20634/18, що повністю знівелює виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог у справі №521/17837/22.

При цьому, реальність ризику вчинення таких дій відповідачами підтверджується, зокрема, фактом звернення наприкінці 2024 року ОСОБА_7 з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову в справі №521/20634/18, тобто вчиненні активних дій щодо усунення перешкод у легалізації самочинно збудованого об`єкту нерухомого майна.

Вчинення відповідачами будь-якої з указаних дій призведе до неможливості реального виконання судових рішень та захисту інтересів Одеської міської ради, потребуватиме вжиття додаткових цивільно-правових заходів до скасування правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості.

Необхідність у забезпеченні вказаної позовної заяви шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна за вищевказаною адресою викликана тим, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду. Так, нова реєстрація права власності на нерухоме майно за вказаною адресою призведе до необхідності звернення до суду з новим позовом про її скасування

Таким чином, тільки у поєднанні судового арешту та забороні вчинення реєстраційних дій. А також забороні виконання будь-яких будівельних робіт щодо об`єкту можливе повне попередження від зловживань з боку сторонніх сторін щодо майна, є згідно наведених преюдиційних рішень, визнано об`єктом самочинного будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Заява про забезпечення позову надійшла до Одеського апеляційного суду 27 лютого 2025 року та була передана головуючому судді 28 лютого 2025 року.

Проте суддя-учасник колегії ДришлюкА.І. з 03 березня по 07 березня 2025 року перебував на лікарняному, а з 10 березня по 13 березня 2025 року у відпустці, що підтверджується довідками відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Враховуючи вказані обставини заява про забезпечення позову розглядається 14 березня 2025 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п.п. 1, 2, 4, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно з пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 Конвенції як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N 381/4019/18.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі N 753/22860/17.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Так, щодо накладення арешту на нежитлову будівлю загальною площею 60,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), колегія суддів враховує, що співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, колегія суддів вважає, що вжиття такого виду забезпечення позову як накладення арешту на майно не відповідає співмірності співвідношення негативних наслідків від вжиття такого виду забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття такого виду забезпечення, оскільки права відповідача щодо доступу до нерухомого майна та користування ним може буде обмежено.

Таким чином, подана заява підлягає задоволенню частково, а відносно спірного об`єкту підлягає застосуванню такі способи забезпечення позову як: внесення заборони на відчуження нежитлової будівлі загальною площею 60,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), оскільки вказаний спосіб забезпечення позову, співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід забезпечення позову буде спроможній забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову. Введення такого заходу забезпечення позову залишає спірне майно у користуванні, та дає можливість володіти та користуватися майном.

Так, враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, про задоволення заяви прокурора Малиновської окружної прокуратури міста Одеси Стадника Сергія Олександровича про забезпечення позову в частина: введення заборону на відчуження нежитлової будівлі загальною площею 60,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); заборонити суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі загальною площею 60,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) та іншим особам проводити будь-які будівельні роботи щодо нежитлової будівлі загальною площею 60,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), оскільки вжиття наведених видів забезпечення позову забезпечить можливість виконання судового рішення (у випадку задоволення позову) та убезпечить від повторного звернення міської ради чи прокурора за судовим захистом.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 , 356 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву прокурора Малиновської окружної прокуратури міста Одеси Стадника Сергія Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від імені якого діє законний представник ОСОБА_4 про звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва та приведення її до попереднього стан задовольнити частково.

Ввести заборону на відчуження нежитлової будівлі загальною площею 60,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Заборонити суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі загальною площею 60,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) та іншим особам проводити будь-які будівельні роботи щодо нежитлової будівлі загальною площею 60,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Копію ухвали про забезпечення позову направити заявнику та відповідним державним та іншим органам для вжиття заходів щодо негайного виконання ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та виконується негайно, в порядку встановленому для виконання судових рішень, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк