КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/8288/25
Провадження № 2/947/2100/25
УХВАЛА

12.03.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

03.03.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та зміну способу стягнення аліментів, в якій позивачка просить суд:

- припинити стягнення аліментів на підставі виконавчого листа №766/14263/16-ц, виданого Херсонським міським судом Херсонської області 10.10.2017 року;

- змінити спосіб стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з твердої грошової суми в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, на 1/4 всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову було розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши позовну заяву, суддя дійшла до висновку про невідповідність поданої до суду позовної заяви вимогам статтей 175, 177 ЦПК України, за наслідком чого ухвалою судді від 07.03.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали, а сааме для надання до позову належного документу на підтвердження сплати судового збору за пред`явленим позовом немайнового характеру, який підлягає сплаті у розмірі 1211,20 грн.

В порядку виконання вказаної ухвали суду та усунення недоліків поданого позову, 11.03.2025 року позивачкою надано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору в сумі 1211,20 грн., з підстав скрутного матеріального стану.

Розглядаючи дану заяву, суд доходить до наступного висновку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру.

Визначаючи розмір судового збору в цій справі, судом приймається, що позивачкою заявлені дві вимоги щодо припинення стягнення аліментів та зміни способу стягнення аліментів.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Приймаючи вищевказані положення, позивач за пред`явленим позовом звільнена на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за вимогою про зміну способу стягнення аліментів.

Однак, за пред`явленим позовом про припинення стягнення аліментів, позивачка у відповідності до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не звільнена.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Отже, судовий збір за подання до суду позивачем позовної заяви в частині вимоги про припинення стягнення аліментів підлягає сплаті у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 1211,20 грн.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", який є спеціальним законом, що регламентує порядок і підстави сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Визначальним чинником, який дає підстави для застосування статті 8 законодавець пов`язав із поняттям «майнового стану сторони».

Однак, в такій реакції поняття «майнового стану сторони» є оціночним в кожній окремій справі.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Також судом враховується, що згідно положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від14 травня 1981 року та практику Європейського суду з прав людини, які встановлюють, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Водночас, у рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року ЄСПЛ констатує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Приймаючи викладені положення та з поданих позивачем доказів на підтвердження майнового стану, судом встановлено, що у відповідності до Витягу з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 10.03.2025 року, доходи ОСОБА_1 за 2024 рік склали в загальній сумі 125418,35 грн.

Одночасно з зазначених позивачкою у позові обставин, що підтверджується доданими до позову документами вбачається, що позивачка є внутрішньо-переміщеною особою, на утриманні позивачки перебуває малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якого стягуються аліменти, однак у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів станом на листопад 2024 року у загальному розмірі 36112,64 грн.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані до суду документи в сукупності, приймаючи сукупний розмір доходів позивачки, з урахуванням перебування на її утриманні малолітньої дитини та наявної заборгованості зі сплати аліментів, з метою забезпечення позивачці доступ до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 136 ЦПК України, у зв`язку із чим слід звільнити позивача від сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. за пред`явленим позовом в даній справі за вимогою про припинення стягнення аліментів.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок за вимогою немайного характеру про припинення стягнення аліментів у поданій позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та зміну способу стягнення аліментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Калініченко Л. В.