Провадження №: 6/755/81/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарук В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Акціонерного товариства «Сенс Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у якій просять суд визнати виконавчий лист по справі №755/26845/14-ц, виданий 01.12.2014 Дніпровським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 04.07.2014 року по справі №931/14 про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованості в розмірі 414 326,64 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 4543,26 грн., та судового збору у розмірі 243,60 грн., всього 419 113,50 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 20.03.2020 ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №640/812-К812 від 25.12.2007 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» погашена у повному обсязі. На підтвердження вказаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» видано довідку про відсутність заборгованості від 20.03.2020 №312/5. У зв`язку з чим, вважаємо, що виконавчий лист по справі №755/26845/14-ц, виданий 01.12.2014 Дніпровським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 04.07.2014 року по справі №931/14 про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованості в розмірі 414 326,64 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 4543,26 грн., та судового збору у розмірі 243,60 грн., всього 419 113,50 грн. має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок боржника ОСОБА_1 відсутній повністю у зв`язку з його виконанням 20.03.2020.

В судове засідання сторони не з`явились, що не перешкоджає розгляду питання по суті.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2014 Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу №755/26845/14-ц, на підставі якої видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 04.07.2014 року по справі №931/14 про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованості в розмірі 414 326,64 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 4543,26 грн., та судового збору у розмірі 243,60 грн., всього 419 113,50 грн.

15.09.2015 вказаний виконавчий лист стягувачем направлено на примусове виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції. 18.09.2015 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №48743140 з примусового виконання вказаного виконавчого документу.

26.11.2021 виконавче провадження ВП№48743140 завершено державним виконавцем з підстав визначених п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення; виконавчий лист повернуто стягувачу ПАТ «Укрсоцбанк»

За положеннями ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 р. у справі № 61-1592св17, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015р., наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З п. п. 5, 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Пунктами 5, 6 розділу XIX Наказу Державної судової адміністрації України «Про затвердження Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України» від 20.08.2019 № 814 визначено, що звернення до виконання судового рішення та контроль за його виконанням покладається на суд, що розглянув справу як суд першої інстанції. Судові рішення звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справ до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Судове рішення вважається виконаним лише після отримання повідомлення про його виконання в повному обсязі (пункт 10 розділу XIX Наказу Державної судової адміністрації України «Про затвердження Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України» від 20.08.2019 № 814).

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Слід зазначити, що в обгрунтування наявності підстав для визнання виконавчого листа №755/26845/14-ц, виданого 01.12.2014 Дніпровським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на те, що 20.03.2020 ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №640/812-К812 від 25.12.2007 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» погашена у повному обсязі, що підтверджується довідкою про відсутність заборгованості від 20.03.2020 №312/5.

В свою чергу, як встановлено судом, матеріали цивільної справи № 755/26845/14-ц не містять доказів про відступлення прав вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором №640/812-К812 від 25.12.2007. де боржником є ОСОБА_2 , іншій фінансовій установі, як в межах виконавчого провадження так і по за ним.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, в ході судового розгляду даної заяви не було встановлено обгрунтованих та достатніх процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки боржник не виконав свої зобов`язання за вказаним виконавчим листом, а тому суд відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до ст.129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 82, 432, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Акціонерного товариства «Сенс Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали до Київського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2025 року.

Суддя: