Справа № 308/18/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису, де заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павло Васильович, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС», звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису, де заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Грнигорчук Павло Васильович, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК».

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2025 року вказану заяву залишено без руху, із зазначенням недоліків, а саме вказано на те, що:

Відповідно роз`яснень, що містяться у Листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 № 8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", вказано, що ЦПК (1618-15) не містіть вимог щодо форми та змісту такої заяви, а тому практика судів при прийнятті до розгляду заяв про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, як і інших заяв із процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), є різною, про що вже зазначалося, проте зазначено, що є правильним застосовували вимоги статей 119 - 121 ЦПК (1618-15)( в попередній редакції).

Згідно Постанови ПЛЕНУМ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» При розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим, 4 листопада 1950 р.; ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР), Закону N 202/98-ВР, Закону N 606-XIV, гл. 31-Г Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), розд. XIV Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді заяв про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб . Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу . Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заявником вказано у якості заінтересованої особи ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , яка є божником відповідно у виконавчому провадження що перебуває на виконанні у приватного виконавця Григорчука Павла Васильовича № 62372583 від 18 червня 2020 року, щодо виконання виконавчого напису, який вчинено 13 травня 2020 року Баршацьким Ігорем Вікторовичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 5481 про стягнення заборгованості за кредитним договором №5806680 від 02 листопада 2007 року з ОСОБА_1 на користь AT «ПУМБ» в загальному розмірі 100 000,00 (сто тисяч гривень, 00 копійок).

Адресою проживання боржника як у заяві так і в постанові про відкриття провадження вказано: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Судом здійснено запит з метою встановлення місця проживання боржника ОСОБА_1 .

У відповідь на запит суду надійшов лист Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОВА, де вказано, що станом на 07.01.2025 року в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, наявна наступна інформація: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , фактично проживає: АДРЕСА_4 , довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.08.2017 N?2106-367 - діюча.

Натомість суду не надано відповіді щодо місця проживання/перебування ОСОБА_1 .

За змістом частини 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відтак, місцем виконання виконавчих документів є місце провадження дій з їх примусового виконання.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання виконавчого документа не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем та місце виконання виконавчого документа можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Суд в ухвалі про залишення заяви без руху звертає увагу на те, що згідно матеріалів справи боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , разом із тим, згідно вказаного вище листа Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОВА надано відомості стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою : АДРЕСА_4 .

Однак інформація щодо зміни анкетних даних боржника у матеріалах заяви відсутня.

З урахуванням наведеного заявнику слід визначитись з суб`єктним складом при зверненні із вказаною заявою.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Крім того, як вбачається з поданої заяви 11.04.2024 року між AT «ПУМБ» та ТОВАРИСТВОМ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) №1 відповідно о якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги за Кредитним договором №5806680 від 02.11.2007 року укладеного між AT «ПУМБ» та ОСОБА_1 .

Однак як вбачається з доданих до заяви документів, копію виконавчого напису № 5481 вчиненого 13 травня 2020 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 62372583 від 18 червня 2020 року, а також Кредитного договору №5806680 від 02.11.2007 року укладеного між AT «ПУМБ» та ОСОБА_1 до матеріалів заяви не додано.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України ч.3 п. 8, позовна заява має містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

При цьому у ухвалі від 10.01.2025 вказано на те, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Для усунення вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліків було надано строк, три дні з дня отримання копії ухвали.

Суд констатує, що вказана ухвала про залишення позовної заяви без руху була доставлена до електронного кабінету позивача (юридичної особи ) 10.01.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного документу «Ухвала» від 10.01.2025 електронного кабінету 10.01.2025.

Станом на 12.03.2025 недоліки на які вказано судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунуто, клопотання про надання додаткового строку для усунення недоліків від заявника по справі до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису, де заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павло Васильович, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,- вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош