Справа № 583/4166/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року

м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі: судді - Савєльєвої А.І., за участю секретаря Доценко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича про відвід судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Савєльєвої А.І. в справі № 583/4166/24, провадження 6/583/16/25,

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Савєльєвої А.І. знаходиться цивільна справа № 583/4166/24, провадження 6/583/16/25 за заявою представника заявника ОСОБА_2 адвоката Собини Павла Миколайовича про витрачу дубліката судового наказу у справі № 583/4166/24 про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.03.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі «Електронний суд» 13.03.2025, до суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича про відвід головуючого судді Савєльєвої А.І. Відвід адвокат Цуркан В.І. мотивує тим, що судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.08.2024 № 583/4166/24 (2-н/583/739/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років. Починаючи стягнення з 16.08.2024 і до досягнення дитиною віку повноліття. Судовий наказ яки виконавчий документ пред`явлений до примусового виконання до охтирського ВДВС, знаходиться на примусовому виконанні та фактично виконується зі стягненням аліментів на користь ОСОБА_2 . Станом на березень 2025 року заборгованості зі стягнення аліментів не існує, претензій та скарг щодо стягнення аліментів стягувачем не заявлялося. Однак на думку адвоката Цуркана В.І. поданню заяви про видачу дубліката судового наказу передували інші події, пов`язані з незаконними діями головуючого по справі судді, зловживання посадовим становищем та у змові з адвокатом Собиною П.М., якому сприяє у зібрані інформації і доказів щодо фізичної особи ОСОБА_1 у справі № 583/4788/24 (2/583/1214/24), який є боржником в межах виконавчого провадження. Вважає, що таке ставлення свідчить про необ`єктивність та упередженість судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, у зв`язку з чим відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч. 3 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Так, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто вмотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи. Окрім того Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності та неупередженості. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Перелік підстав для відводу судді міститься у ст. 36 ЦПК України.

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обґрунтованість підстав для відводу судді повинна підтверджуватися фактами, які реально існують, та не може ґрунтуватися на припущеннях або особистих судженнях заявника. Зокрема, підстави для відводу судді можуть бути визнані обґрунтованими в разі наявності особистої зацікавленості судді у результатах розгляду справи, яка існує об`єктивно, незалежно від судді.

Дослідивши заяву, перевіривши матеріали справи, суд встановив:

12.03.2025 до суду надійшла письмова заява представника заявника ОСОБА_2 - адвокат Собина П.М. про видачу завіреної належним чином дубліката судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.08.2024 винесеного у справі № 583/4166/24 про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого звернення до Міністерства юстиції України про стягнення аліментів на підставі Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей.

Розгляд заяви призначено на 13 березня 2025 року на 16 год. 10 хв., тобто на час розгляду відводу заява не розглянута.

Із урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги практику Європейського Суду з прав людини, проаналізувавши подану заяву про відвід судді та її мотиви, враховуючи те, що представником заявника Цурканом В.І. не наведено будь-яких доказів щодо існування підстав для відводу судді, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, тому заява є необгрунтованою, та такою що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36- 40 ЦПК України, суд -

Постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича про відвід судді Савєльєвої Алли Іванівни по справі № 583/4166/24, пр. № 6/583/16/25.

Передати заяву про відвід судді до канцелярії суду для визначення судді у порядку ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І.Савєльєва