Справа № 303/8438/24
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Гейруш Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.04.2022 року у справі №303/1375/22 ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 04 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов?язано ОСОБА_4 періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 04 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України Локатош звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов?язано ОСОБА_5 періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід застосований відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобов?язання до набрання вироком законної сили. Відповідно до ст. 194 КПК України зобов`язано обвинувачену ОСОБА_5 , прибувати за першою вимогою суду та повідомляти суд про зміну місця проживання. Обвинувачену ОСОБА_5 негайно звільнено з під варти. Запобіжний захід застосований відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобов?язання до набрання вироком законної сили. Відповідно до ст. 194 КПК України зобов?язано обвинувачену ОСОБА_5 прибувати за першою вимогою суду та повідомляти суд про зміну місця проживання. Обвинувачену ОСОБА_5 негайно звільнено з під варти.

Зазначеним кримінальним правопорушенням відповідачі завдали позивачам матеріальну шкоду. Зазначають, що під час судового провадження цивільний позов ними не заявлявся.

Станом на дату звернення з цивільним позовом до суду вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.04.2022 року у справі № 303/1375/22 не набрав законної сили, але з його змісту вбачається, що під час досудового розслідування та судового слідства відповідачки визнавали свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення у повному обсязі, не заперечували щодо розміру вкраденого майна.

З урахуванням викладеного просять з відповідачів солідарно стягнути матеріальну шкоду на користь ОСОБА_6 в розмірі 60000,00гривень, 1000 доларів США, 1300 євро та ОСОБА_2 в розмірі 50000,00 гривень, 1000 євро та 100 доларів США.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.10.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, представник позивачів подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судове засідання з розгляду даної справи не з`явилися повторно, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. У зв`язку із неявкою відповідачів, які були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, то зі згоди позивачів суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ст.1190 ч.1 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до положень ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.04.2022 року у справі №303/1375/22 ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 04 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов?язано ОСОБА_4 періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 04 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України Локатош звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов?язано ОСОБА_5 періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід застосований відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобов?язання до набрання вироком законної сили. Відповідно до ст. 194 КПК України зобов`язано обвинувачену ОСОБА_5 , прибувати за першою вимогою суду та повідомляти суд про зміну місця проживання. Обвинувачену ОСОБА_5 негайно звільнено з під варти. Запобіжний захід застосований відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобов?язання до набрання вироком законної сили. Відповідно до ст. 194 КПК України зобов?язано обвинувачену ОСОБА_5 прибувати за першою вимогою суду та повідомляти суд про зміну місця проживання. Обвинувачену ОСОБА_5 негайно звільнено з під варти.

Як встановлено вироком суду, 11 жовтня 2021 року, біля 11:45 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , діючи зі злочинним умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, попередньо розподіливши між собою ролі кожної у вчиненні даного злочину, згідно яких ОСОБА_4 разом з невстановленою неповнолітньою дівчинкою ходять по під`їзду будинку, та в разі присутності мешканців в приміщенні квартири та відчинення вхідних дверей, заходять в квартиру під приводом надання допомоги та відволікають увагу мешканців квартири, а ОСОБА_5 в цей час користуючись відкритими дверима, заходить в приміщення квартири відшукує та викрадає майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , разом з невстановленою неповнолітньою дівчинкою, підійшовши до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , постукала у вказані двері, на що до останніх з квартири вийшла потерпіла ОСОБА_2 , до якої ОСОБА_4 звернулась з проханням надати води, на що потерпіла погодилась та разом із ОСОБА_4 та невстановленою неповнолітньою дівчинкою, пройшли в приміщення кухні не зачинивши на ключ за собою вхідні двері в квартиру. В цей час, ОСОБА_5 , перебуваючи на сходинковій площадці будинку, будучи непомітною для потерпілої, скориставшись тим що ОСОБА_2 не зачинила вхідні двері квартири і перебуває в приміщенні кухні, де її увагу відволікає ОСОБА_4 , через незачинені двері проникла в середину квартири, де зайшла у вітальну кімнату, звідки з шухляди шкафу, таємно викрала грошові кошти в сумі 60000,00 гривень, 1000 доларів США, які по відношенню до української гривні, згідно довідки AT «Ощадбанк» становлять 26350,00 гривень, 1300 ЄВРО які по відношенню до української гривні, згідно довідки AT «Ощадбанк» становлять 39611,00 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_1 , після чого з тумбочки таємно викрала грошові кошти в сумі 50000,00 гривень, 1000 ЄВРО які по відношенню до української гривні, згідно довідки AT «Ощадбанк» становлять 30470,00 гривень та 100 доларів США які по відношенню до української гривні, згідно довідки AT «Ощадбанк» становлять 2635 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_2 . В подальшому ОСОБА_5 сховавши викраденні грошові кошти, вийшла з кімнати вітальні, пройшла до приміщенні кухні де була викрита мешканцями квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , який під час викрадення грошових коштів перебував в іншій кімнаті. Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 разом з невстановленою неповнолітньою дівчинкою, після отримання нібито наданої допомоги у вигляді надання питної води, із викраденими грошовими коштами вийшли з квартири та приміщення будинку.

В результаті крадіжки, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 таємно викрали від потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , грошових коштів на загальну суму 209066,00 гривень.

Крім того, суд дослідивши протокол судового засідання та запис судового засідання в режимі відеоконференції від 06.04.2022 №617369 встановив, що відповідачі свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали повністю.

Таким чином вироком суду встановлена сума заподіяних позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальних збитків - 209066,00 гривень.

Згідно з правовим висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 09 травня 2024 року у справі № 759/4769/14 (провадження N 51-4574км23) майнова шкода, завдана потерпілому в результаті заволодіння його коштами в іноземній валюті, стягується у відповідній валюті, а не в її гривневому еквіваленті на час вчинення злочину.

Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України, факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року.

Відповідно до п. 2Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За змістом вказаних норм Закону слідує, що обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Отже, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 внаслідок вчинення кримінального правопорушення заподіяли позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріальних збитків на суму 209066,00 грн.

З огляду на зазначене, наявні докази у справі, суд приходить до висновку що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідачів покладаються судові витрати, які стягуються на користь Держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір".

На підставі ст. ст. 22, 1166, 1177, 1190, 1192 ЦК України, керуючись ст. ст. 263-265, 280, 352, 354 ЦПК Україн, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 60000,00гривень, 1000 доларів США, 1300 євро.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 50000,00 гривень, 1000 євро, 100 доларів США.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивачі: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 );

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Представник позивачів: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ).

Відповідачі: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 );

ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Головуюча Л.В.Курах