У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/8644/18

провадження № 6/755/180/25

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Прокопчук Н.А.,

розглянувши в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про заміну сторони стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документу, подану в межах справи за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про видачу судового наказу про стягнення не виплаченої заробітної плати,

УСТАНОВИВ:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про заміну сторони стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документу, а також заявник просить відшкодувати судові витрати.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представником заявника ОСОБА_3. заявлено клопотання про проведення засідання за його відсутності.

Представником заінтересованої особи Авраховим Т.Г. до суду подано письмові пояснення, відповідно до яких представник просить відмовити у задоволенні заяви, вказуючи на те, що заявником пропущено строк пред`явлення судового наказу до виконання та відсутні докази втрати оригіналу судового наказу.

Відповідно до частини третьої ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши матеріли справи, дослідивши подані заявником докази, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 08.06.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва по цивільній справі № 755/8644/18 видано судовий наказ, яким стягнуто з боржника ДП «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь стягувача ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер « НОМЕР_1 »заборгованість за нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року в розмірі 27 943, 76 грн. (двадцять сім тисяч дев`ятсот сорок три гривні сімдесят шість копійок).

17.07.2018 року постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/8644/18.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.03.2021 року, актовий запис № 212.

28.04.2021 року постановою головного державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУЮ МЮ (м. Київ) Єзерською А.М. закрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва № 755/8644/18, у зв`язку із смертю стягувача.

15.09.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я його доньки ОСОБА_1 .

31.03.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/19465/17, замінено сторону стягувача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстарційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на стягувача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстарційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) у судовому наказі № 755/19465/17 виданому 07.02.2018 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» заборгованості. Видано дублікат судового наказу № 755/19465/17 виданого 07.02.2018 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» заборгованості.

17.03.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/3829/18 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про заміну стягувача за виконавчим документом його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа - задоволено частково. Замінено сторону стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 за судовим наказом від 15 березня 2018 року по справі №755/3829/18, виданого Дніпровським районним судом міста Києва від 18 квітня 2018 року щодо стягнення з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_2 заборгованість за нарахованої, але не виплаченої матеріальної допомоги за 2017 рік в сумі 13436,16 грн.». В іншій частині вимог відмовлено.

16.05.2023 року у справі № 755/3829/18 постановою Київського апеляційного суду ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року в частині відмови у видачі дубліката виконавчого документа скасувати з постановленням нової ухвали наступного змісту: Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про видачу дубліката виконавчого документа задовольнити. Видати дублікат втраченого судового наказу виданий Дніпровським районним судом м. Києва 15 березня 2018 року у справі №7553829/18 про стягнення з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_2 заборгованість нарахованої, але не виплаченої матеріальної допомоги за 2017 рік в сумі 13436,16 грн.

03.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до боржника ДП «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» із заявою про здійснення виплати їй як спадкоємцеві стягнутої за судовими рішеннями суми невиплаченої заробітної плати спадкодавця ОСОБА_2

16.01.2024 року Листом № 66 ДП «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» відмовлено ОСОБА_1 вимогу про розрахунок залишено без розгляду, вказуючи на те, що заявником не надано доказів, що ідентифікують заявника ОСОБА_1 , підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , докази існування родинних відносин та факту прийняття спадщини.

25.02.2025 року постановою Київського апеляційного суду у справі № 755/6076/24, визнано незаконними дії головного державного виконавця Дніпровської ВДВС у м. Києві Єзерської М. в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2021 року у ВП№ НОМЕР_3 за судовим наказом від 08 червня 2018 року по справі № 755/8644/18 Дніпровського районного суду м. Києва. Скасовано постанову головного державного виконавця Дніпровської ВДВС у м. Києві Єзерської М. про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2021 року у ВП№ НОМЕР_3 за судовим наказом від 08 червня 2018 року по справі № 755/8644/18 Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. (ч. 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно правової позиції, що містить постанова Верховного Суду України від 20.11.2013 року (Справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Разом з тим, відповідно до пунктів 78, 79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17: « З урахуванням наведених вище законодавчих приписів, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.»

Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (пункт 6.15)

З огляду на викладене, заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони виконавчого провадження в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 та за судовим наказом № 755/8644/18від 08 червня 2018 року за заявою ОСОБА_2 до Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» про видачу судового наказу про стягнення не виплаченої заробітної плати за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року в розмірі 27 943, 76 грн., у зв`язку із доведенням факту правонаступництва заявника ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 стягувача ОСОБА_2 , що надає заявнику як спадкоємцю стягувача право на звернення до суду із заявою про заміну сторони стягувача в межах виконавчого провадження.

Таким чином, ураховуючи скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2021 року у ВП№ НОМЕР_3 за судовим наказом від 08 червня 2018 року по справі № 755/8644/18, суд вважає за можливим здійснити заміну померлого стягувача ОСОБА_2 у виконавчому документі, що забезпечить право спадкоємця ОСОБА_1 для реалізації своїх спадкових прав.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Згідно положень ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Враховуючи, що виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 755/8644/18 було закінчено з підстав п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ разом із відповідною постановою державного виконавця мав бути надісланий до Дніпровського районного суду м. Києва.

В свою чергу, матеріали цивільної справи № 755/8644/18 не містять відомостей щодо повернення судового наказу від Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку із чим судовий наказ № 755/8644/18 слід вважати втраченим, що є підставою для видачі дублікату виконавчого документу, ураховуючи скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та дотримання строку пред`явлення судового наказу до виконання.

З огляду на вищевикладене, заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про заміну сторони стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документу, є обґрунтованою та підлягає до задоволення в повному обсязі.

В частині стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.»

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у постанові № 922/1964/21 ВП ВС відступила від правового висновку КЦС ВС щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідного для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, визначивши, що учасник справи повинен деталізувати опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінюванні такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У разі встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Витрати на професійну правничу допомогу стягуються і при здійсненні судового контролю, а не лише при ухваленні судом рішення по суті спору (ВС/КАС у справі № 520/928/19 від 20 жовтня 2020р.)

Судом встановлено, що при зверненні з даною заявою до суду заявник ОСОБА_1 уклала з Адвокатським бюро «Гончарук та Партнери» Договір про надання правової допомоги № 01.03/24 від 19.03.2024 року, відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту необхідну правову допомогу з метою захисту і представництва прав та законних інтересів клієнта по справі № 755/8644/18.

Відповідно до п. 4.1 Договору за правничу допомогу, передбачену цим Договором, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) у фіксованому розмірі, зокрема, за надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо предмету цього Договору; підготовку заяви (інших документів) з додатками, витребування, подачу тощо необхідних документів до суду першої інстанції; представництво інтересів в суді першої інстанції - 9 000,00 грн., а також + 5 000,00 грн. з розрахунку за кожне судове засідання з розгляду справи.

Крім того, адвокатом ОСОБА_3. долучено до матеріалів справи Звіт від 28.02.2025 року про виконання Договору про надання правової допомоги № 01.03/24 від 20.03.2024 року, згідно якого адвокатом наведено перелік виконаних в межах справи робіт, що перевірено судом та відповідає дійсності, на суму 9 000,00 грн.

Разом з тим, згідно висновків Верховного Суду, наведених у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на корить якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Проаналізувавши вищедосліджені докази, ураховуючи задоволення заяви, суд визнає доведеним понесення заявником витрат на правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги № 01.03/24 від 19.03.2024 року та присуджує до відшкодування заявнику витрати на суму 2 000,00 грн., що є сумою, співмірною із складністю розглянутої справи та відповідно до принципів справедливості, пропорційності та верховенством права.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 433, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про заміну сторони стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документу, подану в межах справи за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про видачу судового наказу про стягнення не виплаченої заробітної плати, - задовольнити.

Замінити стягувана - ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на його правонаступника - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 та за судовим наказом від 08 червня 2018 р. по справі №755/8644/18 Дніпровського районного суду м. Києва щодо стягнення з боржника Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» (ідентифікаційний код 02841347, юридична адреса: м. Київ, вул. О. Туманяна, буд. 15) на користь стягувана ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) заборгованості за нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року в розмірі 27 943,76 грн. (двадцять сім тисяч дев`ятсот сорок три гривні сімдесят шість копійок).

Видати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) дублікат судового наказу від 08 червня 2018 р. по справі №755/8644/18 Дніпровського районного суду м. Києва щодо стягнення з боржника Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» (ідентифікаційний код 02841347, юридична адреса: м. Київ, вул. О. Туманяна, буд. 15) на користь стягувана ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) заборгованості за нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року в розмірі 27 943,76 грн. (двадцять сім тисяч дев`ятсот сорок три гривні сімдесят шість копійок).

Стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 13 березня 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган