Справа № 196/863/23
№ провадження 2/196/20/2025
04 березня 2025 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бабічевої Л.П.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,
учасники справи та представники учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
представник позивача адвокат Ключенкова Х.В.,
відповідачка: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,
представник відповідачки адвокат Копійчук О.В.,
третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу -
Ангеловська Ольга Сергіївна,
третя особа: Слобожанський відділ ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської
області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ангеловська Ольга Сергіївна, Слобожанський відділ ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ключенкова Х.В., звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом, який було уточнено, до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С. було вчинено виконавчий напис №1040 від 07.07.2020 р. про стягнення з нього на користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 914 962 грн. 20 коп. Виконавчий напис було пред`явлено до примусового виконання та державним виконавцем Пилявець Т.С. 24.07.2020 р. було відкрито виконавче провадження №62650753, винесено постанову арешт майна. Саме тоді він дізнався про те, що його дані внесено до Єдиного реєстру боржників і що приватним нотаріусом Ангеловською О.С. було вчинено виконавчий напис.
Вважає вчинення виконавчого напису таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки нотаріусом не було дотримано вимог законодавств, зокрема вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат». На момент вчинення виконавчого напису заборгованість не була безспірною. Проте, нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Між ним і відповідачем 25.06.2019 р. було укладено договір позики №1344, посвідчений приватним нотаріусом Ангеловською О.С., відповідно до п.1 якого він отримав в борг 44 763 грн. Відповідно до п. 8 Договору позики документом, що підтверджує безспірність заборгованості та встановлює прострочення виконання цього зобов`язання позичальником, разом з цим договором, буде письмове нагадування (у вигляді листа вимоги) позикодавця про суму заборгованості, яке підлягає поверненню та про строк платежу, передане позичальникові зі зворотнім повідомленням у порядку ст. 84 Закону України «Про нотаріат», позитивну відповідь на яку зі сторони позичальника не буде одержано у строки, встановлені позикодавцем у цій заяві, або не буде сплачена сума позики у цей строк. Позивачем не було отримано жодного такого листа-вимоги від відповідача або приватного нотаріуса Ангеловської О.С.
Окрім цього, між ним та відповідачем 25.06.2019 р. було укладено також договір про надання послуг з посередництва працевлаштування за кордоном, відповідно до якого він доручає, а ФОП ОСОБА_2 приймає на себе зобов`язання надати послуги з посередництва у працевлаштуванні на роботу за кордоном. Відповідно до п. 4.1 Договору вартість наданих послуг, що надаються йому за цим договором, складає 44 763 грн. Відповідно до п. 4.2. Договору вартість послуг підлягає сплаті виключно в разі розірвання трудового договору, укладеного клієнтом з роботодавцем з Литовської Республіки, з ініціативи клієнта або у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням клієнтом своїх зобов`язань. В разі належного виконання цього договору і відпрацювання 12 місяців по трудовому контракту з роботодавцем з Литовської Республіки вартість послуг не сплачується. 19.08.2019 р. між ним і роботодавцем з Литовської Республіки було укладено трудовий договір №1254. Відповідного до додатку №1 до трудового договору №1254 він приступає до роботи з 21.08.2019 року. Виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Ангеловською О.С. 07.07.2020 року, тобто до закінчення 12 місяців відпрацювання позивачем по трудовому договору.
Крім того, він не згодний із розміром суми заборгованості і вважає його спірним. Відповідно до п. 2 Договору позики позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позичену суму до 25.06.2020 року без нарахування відсотків. Позичальник зобов`язується повернути позичену суму у наступному порядку: до 25.10.2019 року 7 460 грн. 50 коп., та решту до 25.06.2020 року 37 302 грн. 50 коп. Відповідно до п. 6 Договору позики у разі несвоєчасного виконання зобов`язання позичальник зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі 18% від суми несвоєчасного виконання зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З аналізу положень договору позику слідує, що у разі, якщо він не повертає до 25.10.2019 р. суму 7 460 грн. 50 коп., то з 25.10.2019 на цю суму нараховується неустойка у розмірі 18%.
Відповідно до виконавчого напису №1040 від 07.07.2020 року заборгованість складає 914 962 грн 20 коп., з яких основний борг за договором позики в період з 25 червня 2019 року по 25 червня 2020 року становить 44 763 грн., та 870 199 грн. 20 коп. - розмір неустойки, нарахованої за прострочення платежу станом на 10.02.2020 р. Отже, якщо позику у сумі 7 460 грн. 50 коп. не повернуто до 25.10.2019 р., то станом на 10.02.2020 р. розмір неустойки, нарахованої за прострочення платежу, становить 146 365,20 грн., тобто майже в 6 разів менше, ніж зазначено у виконавчому написі.
Крім того, у відповіді на адвокатський запит від 21.08.2023 р. старшим державним виконавцем Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Баранець Я.О. було повідомлено, що за період з 24.07.2020 р. по 03.08.2023 р. з позивача за виконавчим провадженням АСВП №62650753 було стягнуто грошові кошти на загальну суму 74 819 грн 20 коп., які були перераховані за призначенням, а саме на користь стягувача - 67 773,33 грн., виконавчий збір - 6776,87 грн. та витрати з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 269 грн.
У разі визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ці грошові кошти утримані з його доходів вважатимуться безпідставно набутим майном відповідачем.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса від 07 липня 2020 року №1040 таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на його користьбезпідставно отримані грошові кошти в сумі 67 773,33 грн., а також судові витрати.
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2023 р. заяву ОСОБА_1 , подану представником заявника адвокатом Ключенковою Христиною Владиславівною, про забезпечення позову до подання до суду позовної заяви задоволено та зупинено стягнення за виконавчим провадженням №62650753 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ангеловської О.С. №1040 від 07.07.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 боргу в розмірі 914 962 грн. 20 коп. (справа №196/791/23).
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2023 р. відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання (Т.1 а.с. 83).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2023 р. витребувано від Київського державного нотаріального архіву засвідчені належним чином копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міськогонотаріального округу Ангеловською Ольгою Сергіївною від 07 липня 2020 р. за № 1040 про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 914 962 грн. 20 коп.(Т.2 а.с. 32).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 р. витребувано від Слобожанського Відділу Державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) засвідчені належним чином копії матеріалів щодо вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міськогонотаріального округу Ангеловською Ольгою Сергіївною від 07 липня 2020 р. за № 1040 про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 914 962 грн. 20 коп./ВП №62650753/ (Т.2 а.с. 228).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.3 а.с. 146).
Представник позивача - адвокат Ключенкова Х.В. у судовому засіданні (у режимі відеоконференції) підтримала позов з вищевикладених підстав, просила позовні вимоги задовольнити та визнати виконавчий напис нотаріуса від 07 липня 2020 р. №1040 таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти, з тих підстав, що відсутня безспірність розміру заборгованості, невірно розрахована неустойка. Крім того пояснила, що ніякої письмової вимоги від відповідача позивач не отримував. У подальшому подала до суду через систему "Електронний суд" заяву про розгляд справи 04.03.2025 р. без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідачки - адвокат Копійчук О.В. у судовому засіданні (у режимі відеоконференції) позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що безспірність заборгованості підтверджується договором позики, який є документом, що підтверджує факт передачі коштів позивачу та письмове нагадування (лист-вимога), а також документи від Укрпошти, що підтверджують направлення відповідачем та отримання позивачем письмового нагадування.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Ангеловська О.С. у судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (Т.3 а.с.187-188).
Третя особа - Слобожанський відділ ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явилася. Від старшого державного виконавця Слобожанського відділу ДВС Баранець Я. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі третьої особи (Т.3 а.с.155).
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 25 червня 2019року між відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , від імені якої за довіреністю діє ОСОБА_3 , та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір позики грошових коштів, згідно умов якого позивач отримав у борг 44 763 грн., що еквівалентно на день посвідчення цього договору за курсом НБУ 1500 євро, які зобов`язався повернути до 25 червня 2020 року без нарахування відсотків. Договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С., та зареєстровано в реєстрі за № 1344 (Т.3 а.с.8).
Згідно умов договору позики грошових коштів позичальник /позивач у справі/, зобов`язався повернути позикодавцеві /відповідачці/ позичену суму у наступному порядку: до 25.10.2019 р. 7 460 грн. 50 коп., що еквівалентно на день посвідчення цього договору за курсом НБУ 250 євро 00 центів, та решту до 25.06.2020 р. 37 302 грн. 50 коп., що еквівалентно на день посвідчення цього договору за курсом НБУ 1250 євро 00 центів /пункт 2 договору/. У разі несвоєчасного виконання зобов`язання позичальник зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі 18% від суми несвоєчасного виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання /пункт 6 договору/.
У зв`язку з примусовим виконанням вищевказаного виконавчого напису, постановою державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Пилявець Т.С. від 24.07.2020 р. було відкрито виконавче провадження №62650753 (Т.3 а.с. 11).
Постановою державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Пилявець Т.С. від 31.07.2020 р. винесено постанову про розшук майна боржника (Т.3 а.с. 16).
Державним виконавцем Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Пилявець Т.С. 31.07.2020 р. та 23.12.2020 р. винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника (Т.1 а.с.39-41, Т.3 а.с.22), а також 14.01.2022 р. винесено коригуючу постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника на постанову від 31.07.2020 р. (Т.3 а.с.53).
Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті суд враховує такі норми Закону.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок).
Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).
Суд зазначає, що згідно наданої представником відповідачки адвокатом Копійчук О.В. копії листа-вимоги адресованої ОСОБА_1 від 10.02.2020 р. вбачається, що розрахунок суми боргу з урахуванням неустойки в розмірі 18% за кожен день прострочення станом на 10.02.2020 р., т.б. дату написання листа-вимоги, становить 914 962,20 грн., а саме:
сума боргу - 44 763 грн.,
кількість прострочених днів на дату написання листа-вимоги, т.б. 10.02.2020 р., складає - 108 днів,
розмір неустойки - 18% за кожен день прострочення,
розрахунок неустойки від простроченої суми за кожен день прострочення:
44 763 х 18% / 100% х 108 = 870 199,20 грн.
Сума боргу з урахуванням неустойки становить:
44 763 + 870 199,20 = 914 962,20 грн. Вказану суму відповідачка просила сплатити протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги (Т.1 а.с. 203-204).
Разом із цим, відповідно до п.2 договору позики, укладеного між сторонами 25.06.2019 р., позивач зобов`язався повернути позичену суму у такому порядку:
до 25.10.2019 р. 7 460 грн. 50 коп.,
до 25.06.2020 р. 37 302 грн. 50 коп.
Відповідно до п. 6 договору позики у разі несвоєчасного виконання зобов`язання позичальник зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі 18% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (Т.3 а.с. 8).
Отже, відповідачкою у листі-вимозі нарахована неустойка на всю суму боргу позики - 44 763 грн. за період з 25.10.2019 р. по 10.02.2020 р., що становить 108 днів, однак на день складення листа-вимоги від 10.02.2020 р. є простроченою лише сума в розмірі 7460 грн. 50 коп., яку необхідно було сплатити до 25.10.2019 р.
Строк оплати іншої частини позики в розмірі 37 302 грн. 50 коп. встановлено до 25.06.2020 р., а отже надень складення листа-вимоги від 10.02.2020 р. ще не настав строк повернення частини позики у розмірі 37 302 грн. 50 коп.
При цьому неустойка у розмірі 18% була нарахована на всю суму позики у розмірі 44 763 грн. за період з 25.10.2019 р. по 10.02.2020 р., відповідно розмір неустойки склав 870 199,20 грн. Такий розмір неустойки було стягнуто оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса.
Крім того, представник позивача в судовому засіданні заперечувала факт отримання позивачем ОСОБА_1 вказаного письмового листа-вимоги від 10.02.2020 р., а згідно наданої представником відповідача копії рекомендованого повідомлення про отримання такої вимоги вбачається, що вимога отримана не особисто ОСОБА_1 , а за довіреністю, при цьому не зазначено прізвища самого довірителя (Т.1 а.с. 208).
Суд також звертає увагу на те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що підтверджують наявність заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період.
З тексту оспорюваного виконавчого напису №1040 від 07.07.2020 року встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі вчинення виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. за № 1172.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Позивач не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, і тому така сума не має ознак безспірності.
Безспірність заборгованості ОСОБА_1 для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена.
При цьому судом встановлено безпідставність нарахування неустойки станом на 10.02.2020 р. на всю суму позики.
Отже, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Закону України «Про нотаріат».
За таких обставин, суд доходить, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Отже, з позивача ОСОБА_1 на користь стягувача - відповідача по справі фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 були утримані грошові кошти в загальному розмірі 67 773,33 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Враховуючи, що підставою отримання відповідачкою суми у розмірі 67 773,33 грн. було стягнення з позивача ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, який даним рішенням суду визнається таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем відпала, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірах 1073,60 грн. та 536,80 грн. за звернення до суду з позовною заявою та 536,80 грн. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, а всього 2 147 грн. 20 коп., оскільки позовні вимоги були задоволені у повному обсязі.
Представником позивача - адвокатом Ключенковою Х.В. заявлено вимогу про стягнення із відповідачки витрат на професійну правничу допомогу та зазначено, що докази витрат на професійну правову допомогу будуть надані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Оскільки на момент ухвалення рішення вказані докази суду не надані, питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не вирішується.
Стосовно застосованих у цій справі заходів забезпечення позову суд зазначає, що згідно із ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Отже, підстав для скасування заходів забезпечення позову станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,
ст.ст. 12, 13, 78-80, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Виконавчий напис, вчинений 07 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською Ольгою Сергіївною, зареєстрований в реєстрі за №1040, про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 914 962,20 грн. (дев`ятсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дві грн. 20 коп.) - визнати таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 67 773,33 грн. (шістдесят сім тисяч сімсот сімдесят три грн. 33 коп.).
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 2 147 грн. 20 коп. (дві тисячі сто сорок сім грн. 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ангеловська Ольга Сергіївна, адреса місцезнаходження: 04071, м.Київ, вул.Верхній Вал, буд.18.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Слобожанський відділ ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), адреса місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Слобожанське, вул. Теплична, буд.2, .

Повний текст рішення складено 14 березня 2025 року.

Суддя Л.П. Бабічева