У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

№ 384/98/25

№пр. 2/384/124/2025

13 березня 2025 року с-ще Вільшанка

Суддя Вільшанського районного суду Кіровоградської області Сорокіна Оксана Олександрівна, розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Сигляка Володимира Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Сигляк Володимир Анатолійович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачу відомо про останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Вільшанського районного суду Кіровоградської області.

Проте, згідно з відповіддю з ЄДДР №1186998 від 11.03.2025, відомості щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 відсутні.

Згідно з листом виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Кіровоградської області від 12 березня 2025 року за №01-17/52/1, відповідно до адресної картотеки відділу «ЦНАП» ВК Вільшанської селищної ради та даних реєстру територіальної громади, який ведеться з березня 2021 року, дані на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Крім цього, шлюб між сторонами зареєстрований Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

У той же час, до позовної заяви позивачем не надано підтвердження останнього місця реєстрації чи проживання відповідача на території колишнього Вільшанського району Кіровоградської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні №9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечує можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про надання позивачеві строку для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, подана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Поряд з цим, роз`яснюю, що відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву адвоката Сигляка Володимира Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху.

Запропонувати позивачу та її представнику усунути зазначені недоліки позовної заяви, а саме: надати докази на підтвердження останнього відомого зареєстрованого місця проживання або перебування відповідача ОСОБА_2 .

Повідомити позивача про необхідність усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, якщо вона відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сорокіна