Дата документу 06.03.2025Справа № 554/9176/24
Провадження № 2-з/554/67/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е )

06 березня 2025 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді - Савченко Л.І.

за участю секретаря судового засідання Титаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у розмірі 121 389, 49 грн., з яких 113 250 грн. основний борг, 5 650 грн. 86 коп. інфляційне збільшення, 2 488 грн. 63 коп. 3 % річних, а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. та судового збору.

В обґрунтування позову вказала, що 28.10.2023 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_3 в борг грошові кошти у розмірі 113 250 грн., і відповідач взяла на себе зобов`язання повернути позивачу отримані кошти у строк до 28.11.2023 року. На підтвердження факту укладення договору позики в усній формі, передачі та отримання грошових коштів, на підтвердження зобов`язань з повернення грошових коштів відповідачем з власним підписом складено Розписку про отримання суми позики від 28.10.2023 року. Оригінал розписки зберігається у позивача. З розписки слідує, що відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 113 250 грн. у позику та зобов`язався цю суму повернути позивачу у строк до 28.11.2023 року. Зобов`язання відповідача щодо повернення коштів у встановлений строк не виконано. У досудовому порядку врегулювати спір не виявилося можливим, відповідач ігнорувала телефонні дзвінки позивачки та повідомлення. У зв`язку із неповернення грошових коштів у сумі 113 250 грн. по 28.11.2023 року, за період з 29.11.2023 року по 22.08.2024 року нараховано інфляційне збільшення у сумі 5 650 грн. 86 коп., а також 3 % річних у сумі 2 488, 63 грн.. Всього з відповідача підлягає стягненню борг у сумі 121 389, 49 грн. З цих підстав, змушена звернутися до суду з позовом.

Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Приліпко І.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08 січня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник Приліпко І.Л. не з`явилися, остання надіслала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримала, прохала його задовольнити (а.с.68).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.51, 66-67). Судова повістка, яка повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається врученою, виходячи з положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.10.2023 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 113 250 грн., які зобов`язувалася повернути 28.11.2023 року. Вказаний факт підтверджується оригіналом розписки від 28.10.2023 року (а.с.59).

Як зазначає позивач, відповідач уникає сплати боргу, телефонні дзвінки ігнорує, жодної отриманої суми позики до зазначеного у розписці граничного строку не повернула, чим не виконала взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1662цс17.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або такої ж кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

У частині першій статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини за договором позики, внаслідок порушення позичальником умов такого договору за ним утворилась заборгованість у сумі 113 250 грн., яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Права та інтереси позикодавця в подібних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних щодо заборгованості по розписці у розмірі 113 250 грн., за період з грудня 2023 року по липень 2024 року включно:

інфляційні втрати становлять 5 650, 86 грн. ((100,70:100)х(100,40:100)х(100,30:100)х(100,50:100)х(100,20:100)х(100,60:100)х

(102,20:100)х(100,00:100)=1,04989720); 113 250 грн. х 1,04989720 -113 250 грн. = 5 650, 86 грн.;

3 % річних становлять 2 488, 63 грн. ( з 29.11.2023 по 31.12.2023 33 дні; 113 250, 00 х 3 % х33:365:100 = 307, 17 грн.; з 01.01.2024 по 22.08.2024 235 днів; 113 250, 00 х 3 % х235:366:100 = 2 181, 45 грн.).

Враховуючи, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань не виконала, позичених коштів у домовлений строк не повернула, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 113 250 грн. (сума основного боргу), 5 650 грн. 86 коп. ( інфляційні втрати), 2 488 грн. 63 коп. ( 3 % річних), а всього 121 389, 49 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником позивача Приліпко І. виконані вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України, а саме подано копію Договору про надання правничої допомоги та представництва від 12.08.2024 року, копію Додаткової угоди № 1 від 12.08.2024 року до Договору про надання правничої допомоги та представництва від 12.08.2024 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера № 431 від 14.08.2024 року та копію листа-повідомлення за вих.№ 183-І від 14.08.2024, Акт № 1/1 приймання-передачі наданих послуг від 26 грудня 2024 року на усум 15 000 грн. (а.с.15-21, 57).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 вказаної статті передбачається, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи складність даної справи та обсяг виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у суді першої інстанції, ціну позову і значення справи для сторін, а також те, що позов задоволено у повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 15 000 грн. та судового збору у сумі 1213,89 грн. ( а.с.5).

Керуючись ст.ст.12, 81, 133-134, 137, 141, 223, 229, 247, 263,265, 268, 280,354 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 121 389, 49 грн., з яких 113 250 грн. основний борг, 5 650 грн. 86 коп. інфляційне збільшення, 2 488 грн. 63 коп. 3 % річних, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. та судовий збір у сумі 1213, 89 грн., а всього 137 603, 38 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Л.І. Савченко