Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2832/23 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л.А.
Категорія 21 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу № 286/2832/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - Овруцька міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана частина цього житлового будинку була виділена їй у власність в натурі та складається з конкретно визначених приміщень.

Маючи право на приватизацію частини земельної ділянки, закріпленої за цим домоволодінням, вона ще до виділу в натурі належної їй частини житлового будинку, отримала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), наданий рішенням Овруцької міської ради від 22 липня 2016 року №427.

Рішенням Овруцької міської ради від 25 серпня 2020 року №1085 виділеній їй в натурі частині житлового будинку присвоєно окремий номер «22/2».

У зв`язку із виділенням їй в натурі частини вказаного житлового будинку та зміною нумерації будинку, вона повторно звернулася до органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості).

Своїм листом від 1 лютого 2023 року Овруцька міськрада повідомила про відсутність необхідності в отриманні вказаного дозволу й рекомендовано звернутися до землевпорядної організації для розроблення технічної документації із землеустрою.

Позивачка вказує, що звернулася до ФОП ОСОБА_6 для виготовлення технічної документації. З виїздом на місце, під час обмірів закріпленої за домоволодінням земельної ділянки, було встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , може бути сформована лише між двома домоволодіннями, а саме: належною їй частиною житлового будинку та житловим приміщенням відповідачів, яким належить частина домоволодіння по АДРЕСА_2 , оскільки вони мають спільний двір та спільну господарську будівлю ( сарай літ. «Г»).

У відповідності до положень статті 88 ЗК України ФОП ОСОБА_6 розробила договір ( угоду) про порядок користування земельною ділянкою. Вказана угода була направлена відповідачам засобами поштового зв`язку, проте вони відмовилися отримувати поштову кореспонденцію, не зазначивши причини такої відмови.

ОСОБА_1 вказує, що відповідачі відмовляються погоджувати порядок користування земельною ділянкою зі спільним двором, відтак вона позбавлена можливості приватизувати земельну ділянку, призначену для обслуговування належного їй житла й змушена звернутися до суду.

Враховуючи вищезазначене, просила встановити між нею та відповідачами порядок користування земельною ділянкою, яка має спільний двір, та розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила встановити порядок користування вказаною земельною ділянкою згідно з варіантом №3 ( додаток 4) висновку експерта №544/23-24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 5 лютого 2024 року.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 28 жовтня 2024 року позовн вимоги задоволено.

Виділено ОСОБА_1 в користування земельну ділянку, площею 0,0292 га ( в тому числі земельна ділянка, площею 0,0010 га, обмежена у користуванні прохід для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) по АДРЕСА_1 .

Виділено відповідачам в користування земельну ділянку, площею 0,0356 га, по АДРЕСА_2 .

Визначено спільний двір для двох будинковолодінь по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ,- земельну ділянку, площею 0,0177 га,

Стягнуто з відповідачів на користь держави по 1342 грн. судового збору.

Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_1 по 6571 грн. 95 коп. витрат за проведення земельно-технічної експертизи та по 3500 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та залишити позов без розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостей Реєстру права власності, даних ДПС, Держгеокадастру, Овруцької міської ради, а також кримінального провадження №0000096 від 25 квітня 2024 року ( справи №286/3448/24, №286/2765/24,№286/3067/24), рішення Овруцького районного суду від 25 червня 2020 року у справі №286/3728/19, власники частин житлового будинку по АДРЕСА_3 та земельних ділянок, призначених для обслуговування цього домоволодіння, не встановлені. Водночас, відомості Реєстру права власності містять інформацію про належність частини цього житлового будику Овруцькій міській раді.

Вказує, що він та його дружина є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить їм на праві спільної сумісної власності. Разом з тим, розподіл судових витрат здійснений, виходячи з того, що це житло належить їм на праві спільної часткової власності.

Звертає увагу на ту обставину, що згідно з архівної копії акта обміру земельної ділянки і встановлення меж земельної ділянки, а також архівної копії рішення Овруцької міськради від 14 лютого 2001 року №48, розмір закріпленої за цим домоволодінням земельної ділянки становить 1882 га. Проте, при вирішенні спору суд виходив з того, що розмір цієї земельної ділянки становить 0,825 га.

Вважає, що рішення суду неможливо виконати, адже в резолютивній частині рішення вказані лише площі виділених в користування земельних ділянок, проте не зазначено кадастрові номери земельних ділянок та відсутня інформація про обраний судом варіант порядку користування спірною земельною ділянкою, згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи.

При вирішенні спору суд не врахував можливість сторін користуватися спільним двором, з огляду на ту обставину, що між ними склалися вкрай неприязні стосунки.

Стверджує, що суд розглянув справу за його відсутності, а також за відсутності його дружини.

Окрім того, судова земельно-технічна експертиза була проведена за їх відсутності.

Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про допит в судовому засіданні експерта ОСОБА_6 .

На його переконання, суд також неправомірно відмовив у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду кримінальних проваджень №0000874 від 21 червня 2024 року та №0000096 від 25 квітня 2024 року, а також у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки в уточнюючій заяві не вказано Овруцьку міську раду як співвласника спірного житлового будинку.

Вказує, що уточнююча позовна заява не була направлена на його адресу.

Наголошує на тому, що його звернення до суду з обґрунтованими відводами безпідставно розцінено судом як зловживання процесуальними правами, що також вказує на порушення судом норм процесуального права.

При вирішенні даного спору суд не надав належної оцінки тій обставині, що одним із співвласників вказаного житлового будинку є Овруцька міська рада, й відповідно, повинен був з`ясувати питання щодо площі та меж земельної ділянки, призначеної для обслуговування цієї частини житлового будинку.

Призначена судом земельно-технічна експертиза не була проведена, адже експерт ОСОБА_6 залишила подвір`я вказаного житлового будинку одразу після прибуття працівників поліції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальова Я.В., зазначила, що рішення суду першої інстанції є обгрунтованим та законним й не підлягає скасуванню.

Твердження відповідача про відсутність підстав для користування спільним подвір`ям є надуманим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, адже на даний час сторони користуються спільним двором і встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , без спільного двору є технічно неможливим, про що зазначено у експертному висновку.

Стверджуючи про те, що експертиза у справі не була проведена, відповідач вводить суд в оману, адже судовий експерт Лазарчук В.В. у присутності сторін проводила візуальне та інструментальне обстеження в натурі ( на місцевості) земельної ділянки по АДРЕСА_3 , про що зазначено у висновку судової земельно-технічної експертизи.

Зауважує, що вказаний висновок є законним й не визнаний неповним чи неясним тощо.

Обраний судом третій варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , відповідно до висновку експерта №544/23-24 від 5 лютого 2024 року, не завдає шкоди раціональному використанню земельної ділянки та не суперечить інтересам співвласників житлового будинку. Цей варіант є прийнятним при вирішенні даного спору, адже у ньому враховано норми землевпорядкування й такий порядок користування земельною ділянкою забезпечує можливість обслуговування належних сторонам частин житлового будинку.

Звертає увагу на ту обставину, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 25 червня 2020 року у цивільній справі №286/3728/19 ОСОБА_1 виділено в натурі частку зі спільної часткової власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 . Цим же рішенням виділено в натурі ОСОБА_4 у власність частину цього житлового будинку.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачкою зареєстроване право власності на житловий будинок, загальною площею 84,5 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 . У спільній сумісній власності відповідачів перебуває житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 .

Така реєстрація права власності відбулася за наслідками виділення в натурі належній позивачці частки у вказаному житловому будинку.

Однак, щодо інших співвласників цього домоволодіння, зміни до Державного реєстру права власності на нерухоме майно, не були внесені.

Так, частина житлового будинку по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 . Також частина вказаного житлового будинку належить ОСОБА_5 .

Адвокат Ковальова Я.В. зауважує, що у приватній власності ОСОБА_4 перебуває три земельні ділянки, призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташовані по АДРЕСА_3 , а саме: площею 0,015 га з кадастровим номером :01:012:0031, площею 0,0247 з кадастровим номером :01:012:0041, площею 0,0123 га з кадастровим номером :01:012:0040.

У приватній власності ОСОБА_5 перебуває дві земельні ділянки, розташовані за вказаною адресою й призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд: площею 0,0035 га з кадастровим номером :01:012:0030, а також площею 0,0307 га з кадастровим номером :01:012:0029.

Отже, інші співвласники житлового будинку, стосовно яких не вирішувалося питання про виділення в натурі належних їм часток у цьому домоволодінні, приватизували присадибні земельні ділянки.

Звертає увагу на те, що виділення в натурі належних сторонам часток цього житлового будинку припиняє їх право спільної часткової власності на це домоволодіння.

Проте, земельна ділянка, яка раніше була закріплена за цим домоволодінням та якою користуються виключно сторони, не приватизована, й відповідачі категорично відмовляються в добровільному порядку встановити порядок користування цією земельною ділянкою. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Ковальова Я.В., підтримала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивачки, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування, укладеного 7 серпня 2007 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , остання набула право власності на 1/8 частину житлового будинку по АДРЕСА_3 .

27 серпня 2014 року між ОСОБА_8 та позивачкою укладено договір дарування, згідно з яким у власність ОСОБА_1 перейшла 1/16 частина вказаного житлового будинку.

Окрім того, відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Відділом приватизації майна комунальної власності Овруцької міської ради від 22 листопада 2001 року, позивачка набула у власність 1/16 частину цього житлового будинку.

Загальний розмір належної позивачці частки у житловому будинку АДРЕСА_3 , становив .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули у власність частку цього житлового будинку.

Співвласниками цього домоволодіння є також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в частці кожен.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 25 червня 2020 року виділено у власність ОСОБА_1 належну їй частку зі спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , яка складається з наступних приміщень : веранди площею 7,6 кв.м., кухні площею 14,7 кв.м., кладової площею 2,1 кв.м., санітарної кімнати площею 3,9 кв.м., коридору площею 15,4 кв.м., кімнати площею 15,7 кв.м., кімнати площею 12,5 кв.м., кімнати площею 12,7 кв.м., частини сараю літ. «Г».

Цим же рішенням виділено в натурі у власність ОСОБА_4 належну йому частину вказаного житлового будинку.

Рішенням виконавчого комітету Овруцької міської ради від 25 серпня 2020 року №1085 змінено адресу виділеної в натурі на підставі рішення суду належної ОСОБА_1 частки житлового будинку по АДРЕСА_3 , із номера « АДРЕСА_3 » на номер «22/2».

В судовому засіданні також встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0825 га, призначена для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, не приватизована сторонами та перебуває у їх спільному користуванні.

Згідно з висновком експерта №544/23-24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 5 лютого 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 0,0280 га.

Відповідачі користуються земельною ділянкою площею 0,0495 га.

Спільний двір для двох будинковолодінь становить 0,0050 га.

Експертом зазначено про неможливість встановлення варіантів користування земельною ділянкою без спільного двору.

Враховуючи конфігурацію досліджуваної земельної ділянки, фактичне користування сторонами земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , з урахуванням земельних поліпшень (будівель і споруд, розташованих на ній), експертом запропоновано три варіанти порядку користування цією земельною ділянкою

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що найбільш доцільним є запропонований експертом третій варіант порядку користування спірною земельною ділянкою, згідно з яким у користування ОСОБА_1 надається земельна ділянка площею 0,0292 га ділянка АДРЕСА_4 (на плані позначена синім кольором) ( в тому числі земельна ділянка, обмежена в користуванні 0,0010 га), лінія розподілу проходить по точках : 1-2-25-26-27-28-29-30-31-32-38-10-11-12-37-33-34-35-36-21-22-23-24-1, зі сторонами 4,34 м 3,17 м по стіні будівлі ( 25-26-27-280 3,36 м 2,46 м 5, 85 м 9,15 м 1,76 м 4,62 м 0,81 м по стіні будівлі (11-12-37) 1,59 м 5,51 м 0,49 м 4,68 м 4,08 м 13,78 м 2,59 м 20,62 м 3,18 м.

Земельна ділянка, обмежена в користуванні, площею 0,0010 га, проходить по точках: 32-38-38а-37-33-32 зі сторонами : 1,76 м 0,80 м по стіні будівлі ( 38а-37) 1,59 м 5,91 м.

Земельна ділянка, обмежена у використанні - це право проходу на земельну ділянку відповідачів.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано в користування земельну ділянку площею 0,0356 га ділянки № НОМЕР_1 ,№ НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ( на плані позначено білим кольором), тобто: 0,0201 га, 0,0140 га, 0,0015 га, з урахуванням площі під

АДРЕСА_6 , площею 0,0201 га: лінія розподілу проходить по точках: 2-3-40-39-31-30-29-28-27-26-25-2, зі сторонами: 12,47 м 7,41 м по стіні будівлі (40-39) 6,14 м 5,85 м 2,46 м 3,36 м - - по стіні будівлі ( 28-27-26-25)- 3,17 м.

Ділянка №3, площею 0,0140 га : лінія розподілу проходить по точках: 19-20-21-36-35-34-33-37-12-13-14-15-16-17-18-19, зі сторонами : 2,45 м 4,18 м 4, 08 м 4,68 м 0,49 м 5,51 м 1,59 м по стіні будівлі (37-12) 5,25 м 0,95 м 1,01 м 15,53 м 4,14 м 4,69 м 10,66 м.

Ділянка №4, площею 0,0015 га : лінія розподілу проходить по точках: 4-5-6-7-4, зі сторонами: 1,20 м 13,24 м 1,11 м 13,15 м.

Спільний двір для будинковолодінь по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , в рівних частках: лінія розподілу проходить по точках 3-4-7-8-9-10-38-32-31-39-40-3 ( на плані позначена жовтим кольором), зі сторонами: 6,04 м 13,15 м 11,10 м 5,90 м 0,64 м 4,62 м 1,76 м 9,15 м 6,14 м по стіні будівлі (39-40) 7,41 м.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Отже, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати право іншої особи.

Таким чином, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо є погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Внаслідок виділу в натурі належної позивачці частки у вказаному житловому будинку право спільної часткової власності на це майно припинилося. До виділення в натурі належного їй майна частки сторін у праві власності на домоволодіння були рівними й складали по частці.

Як встановлено судом, між сторонами існує фактичний порядок користування вказаною земельною ділянкою.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що найбільш доцільним є встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно з третім варіантом висновку експерта №544/23-24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 5 лютого 2024 року, оскільки права жодної зі сторін спірних правовідносин щодо користування належним їм нерухомим майном не порушуються. Обидві сторони матимуть безперешкодний доступ до житлових та господарських приміщень.

Заперечуючи проти позову, відповідачі не висловили свою думку щодо будь-якого із запропонованих експертом трьох варіантів порядку користування спірною земельною ділянкою, який, на їхню думку, був би прийнятним для вирішення цього спору.

Враховуючи конфігурацію вказаної земельної ділянки, а також розташування належних сторонам об`єктів нерухомості, користування ними земельною ділянкою неможливе без спільного двору та забезпечення відповідачам проходу до іншої частини земельної ділянки, якою вони користуються.

Та обставина, що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, не може бути підставою для відмови у встановленні обраного судом порядку користування земельною ділянкою, адже кожна сторона зобов`язана дотримуватися правил добросусідства, зміст яких закріплений у главі 17 ЗК України.

Встановивши порядок користування спірною земельною ділянкою згідно з третім варіантом висновку експерта №544/23-24 за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 5 лютого 2024 року, суд в резолютивній частині рішення чітко вказав площі земельних ділянок, виділених у користування сторонам. Відсутність в резолютивній частині вказівки на номер обраного судом варіанту порядку користування земельною ділянкою, не є підставою для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не з`ясував питання щодо інших співвласників житлового будинку АДРЕСА_3 , є безпідставними, оскільки суд повно та всебічно з`ясував усі обставини справи, й, врахував те, що право спільної часткової власності на житловий будинок між сторонами припинено, й спірні правовідносини щодо користування земельною ділянкою виникли саме між ОСОБА_1 та відповідачами.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального й процесуального права й відсутні підстави для його зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 12 березня 2025 року.