Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/969/24
Провадження № 2/644/1901/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Рибалко В.О., Радченко І.Ю.,

представника відповідача Бутова М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судового засідання №1 Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

13.02.2024 року за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» Наваренко В.Г., подано відповідну позовну заяву в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 500835663 в розмірі 47818,85 грн. та судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 3028 грн. та втрати на професійну правову допомогу у розмірі 7100 грн. Заочним рішенням від 19.06.2024 року позовні вимоги були задоволені. Ухвалою від 30.01.2025 року заочне рішення було скасовано та призначено справу до нового розгляду

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначає, що 17.07.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір № 500835663, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредитні кошти та інші передбачені договором платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Банк належним чином виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредит. Натомість ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим станом 20.01.2021 за нею виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 47818,85 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 31415,41 грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 16403,44 грн.

20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором до відповідачки.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена.

Представником відповідачки адвокатом Бутовим М.А., 04.02.2025 року подано суду відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування відзиву вказував, що вони категорично не згодні з доводами позовної заяви та вважає, що Позивачем на підтвердження заявлених вимог позову не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували заявлені вимоги. Позивач на підтвердження укладення кредитного договору надає Оферту на укладання угоди про надання кредитного договору № 500835663 від 17.07.2020р., в якій внизу сторінки проставлено підпис Позичальника про те, що він отримав всю інформацію про умови кредитування та, що він отримав Акцепт на пропозицію укладення вказаного кредитного договору. Однак, дана обставина, не може бути взяти до уваги судом, оскільки лише підпис (відмітка про отримання) не є достатнім доказом для належного підтвердження дійсного отримання акцепту Відповідачем та які конкретно погоджені сторонами умови містив цей акцепт. Відповідач не надає доказів реального отримання Відповідачем акцепту. Враховуючи, що Оферта була викладена у паперовому вигляді, то й відповідно Акцепт на цю Оферту мав бути наданий також в паперовому вигляді, де були б зазначенні усі суттєві умови, які погодженні сторонами та які мала виконувати Відповідач. Однак, відповідних доказів, матеріал справи не містить. Також зазначав, що у Позивача відсутнє право грошової вимоги до Відповідача, враховуючи наступне. Відповідно до п. 2.1 Договору зазначено, що на умовах даного Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт відступає Факторові, а Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до Боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Пунктом 2.3 Договору вказано, що Право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору. В дату здійснення оплати Фактором Ціни Прав Вимоги Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору. Відповідно до п. 4.2 Договору, ціна права вимоги за цим Договором становить 12 878 944, 0 грн. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові Ціну Прав Вимоги, шляхом перерахування на рахунок клієнта № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Альфа-банк» в дату підписання договору. Відповідно до п.5.2 Договору, Фактор зобов`язується сплатити Клієнтові Ціну Прав Вимоги за придбане Право Вимоги в порядку, строки і в розмірі, передбаченому в пункті 4.2 цього Договору. Вказував, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження сплати Фактором Клієнту Ціни Прав Вимоги за Договором, як і відсутній Акт приймання-передачі реєстру Боржників. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Без вказаних доказів та враховуючи, що право вимоги вважається відступленим саме з моменту сплати ціни прав вимоги вважає, що Позивач не набув право грошової вимоги до Відповідача і відповідно не має права їх заявляти, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У постанові Верховного Суду від 16.08.2023р. у справі № 176/1445/22 було зроблено висновок, що за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Вважає, що вимоги Позивача є необґрунтованими, а докази які ним надаються на їх підтвердження є неналежними та недостатніми для задоволення позовних вимог.

Представником позивача, ОСОБА_2 , 12.02.2025 року подано відповідь на відзив у якій просив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування відповіді на відзив вказував, що не погоджується із запереченнями Відповідача, вказував, що виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі кредитних коштів клієнту, так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 30.11.2022 № 214/6975/15-ц; від 25.11.2022 № 1512/2-214/11; від 21.09.2022 № 381/1647/21; від 01.08.2022 № 369/11694/15-ц; від 06.07.2022 № 128/2269/20; від 01.06.2022 № 172/35/16-ц; від 31.05.2022 № 194/329/15-ц; від 25.05.2022 № 219/7527/16; від 25.05.2022 № 645/59/16-ц; від 20.05.2022 № 336/4796/18; від 09.02.2022 № 161/5648/20; від 02.02.2022 № 205/7751/16-ц. Посилався на висновок Верховного Суду, викладений у Постанові Верховного Суду від 22 квітня 2024 року у справі № 559/1622/19 (посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/118688847 ) : «У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) у якому вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. (…) Відповідачі не надали власного розрахунку заборгованості з обґрунтуванням його правильності та повноти на спростування розрахунку, наданого банком. За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що наданий банком розрахунок заборгованості за Кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом». Вказував, що у розпорядженні суду маються виписки по особовому рахунку Скаржника. З яких суд може побачити що Відповідач виконував платежі по Кредитному договору. Враховуючи правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 347/12292/16-ц, в якій зазначено, що не оспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до ст. 204 ЦК України свідчить про правомірність цього правочину. Щодо доводів Відповідача про факт укладення договору факторингу, та переходу прав вимоги до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» вказує, що до суду було надано документи, які підтверджують перехід прав вимоги, а саме: Копія договору факторингу, витяг з Додатку 1-1 до договору факторингу. Також представником ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» долучено до відповіді на відзив: Копію акту приймання передачу реєстру боржників, та копію платіжного доручення № 34291 від 20 грудня 2021 року. Надані документи доводять факт переходу прави вимоги, та мають суттєве значення у даній цивільній справі.

В судовому засіданні представник відповідачки Бутов М.А. доводи поданого відзиву підтримав, просив в задоволенні позову відмовити, не приймати до уваги подану відповідь на відзив та докази, які надані стороною позивача.

Вислухавши доводи представника відповідача адвоката Бутова М.А., дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, суд встановив наступне.

17.07.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 500835663, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту у якій Відповідачка власноручним підписом засвідчила отримання Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів. В оферті на укладання угоди про укладання угоди про надання кредиту зазначено умови надання споживчого кредиту: тип кредиту: «кредит готівкою», сума кредиту складає 31415,41 грн., процентна ставка 52 % річних, строк кредиту: 84 місяців.

20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 4, на підставі якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором до відповідачки.

Згідно до характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 47818,85 грн., яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 31415,41 грн.; суми заборгованості за відсотками розмірі 16403,44 грн., ця сума заборгованості також підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом.

Згідно до копії акту приймання передачу реєстру боржників від 20.12.2021 року до договору факторингу № 4 Клієнт передав, а Фактор отримав Право Вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку № 1-1 до Договору. Загальна кількість переданих Боржників становить: 8951. Загальний розмір заборгованості за Основними договорами Право вимоги за якими відступається складає: за тілом, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами - 219 557 644,67 грн.; за штрафними санкціями (неустойками, пенею) - 15 405 651,06 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 34291 від 20.12.2021 року ТОФ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було сплачено АТ «АЛЬФА-БАНК» за право вимоги згідно договору факторингу № 4 от 20.12.2021 року 12 878 944,00 грн.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1 статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина 3 статті 512 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.

За загальним правилом, наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки про те, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Отже, враховуючі належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за яким набуває новий кредитор, суд вважає, що позивач набув право вимоги за договором про надання кредиту № 500835663 до відповідача.

До позовної заяви також долучно виписки по особовим рахункам Відповідачки, з яких вбачається здійснення Відповідачкою операцій з грошовими коштами тобто фактичного визнання правочину.

Відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов договору не виконувала. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідачки виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 61658,66 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 47818,85 грн., яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 31415,41 грн.; суми заборгованості за відсотками розмірі 16403,44 грн.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У порушення зазначених норм законодавства та умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за Кредитним договором відповідачка станом на 20.12.2021 року має заборгованість у розмірі 47818,85 грн., яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 31415,41 грн.; суми заборгованості за відсотками розмірі 16403,44 грн.

За правилами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На час розгляду справи судом відповідачкою не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Враховуючи наведене, доводи представника відповідача про те, що Позивач не набув право грошової вимоги до Відповідача та не отримання Відповідачкою Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту є не обгрунтованими.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 500835663 від 17.07.2020 року, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 року становить 47818,85 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 31415,41 грн.; суми заборгованості за відсотками розмірі 16403,44 грн.

Вирішуючи питання за вимогами про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Надання професійної правничої допомоги здійснюють адвокати. Види судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації: гонорар адвоката за представництво в суді; послуги надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; витрати на збір доказів; вартість послуг помічника адвоката; витрати на прибуття до суду та очікування судового засідання; інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, що передбачено ст. 137 ЦПК України та ст. ст.19, 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Судом встановлено, що 02 жовтня 2023 року між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" та ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» укладено Договір про надання юридичних послуг № 02/10-23, відповідно до умов якого виконавець надає ТОВ "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" послуги захисту прав та інтересів під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій замовник є учасником. Відповідно до Додаткового договору № 3 до Договору № 02/10-23 про надання юридичних послуг від 02.10.2023 року, сторонни погодили, що сума витрат, за надання Замовником послуг по справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 7100,00 грн. Згідно до Акту № 3 приймання передачі виконаних пробіт від 25.01.2024 року ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» надав, а ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" прийняв юридичні послуги у справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вартість послуг 7100,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції №391 від 26.01.2024 року ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" сплатило ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» 7100,00 грн. за послуги з правничої допомоги за договором № 02/10-23 від 02.10.2023 року. Але при цьому, представництво інтересів під час судових засідань ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» не здійснювалось, позовна заява подана до суду безпосередньо за підписом директора позивача, доказів того, що відповідним товаристом надавалась саме професійна правнича допомога долучені матеріали позову не містять. Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для стягнення витрат за наданим договором про надання юридичних послуг. З урахуванням наведеного, витрати по пов`язані з розглядом справи підлягають стягненню у вигляді судового збору, в частині вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу - задоволенню не підлягають. Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 81, 95, 133, 137, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (ІКЮО: 40340222, 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2), заборгованість за договором № 500835663 від 17.07.2020 року, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 31415,41 грн.; суми заборгованості за відсотками розмірі 16403,44 грн., а всього в розмірі 47818 (сорок сім тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 85 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (ІКЮО: 40340222, 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2), понесені судові витрати в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

У стягненні з ОСОБА_1 витрат пов`язаних з оплатою витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7100 грн, - відмовити.

Повний ткст рішення виготовлений 13.03.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В. Бугера