Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

Виконавчого комітету Миколаївської міської ради

до

ОСОБА_1 ,

третя особа - служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради

про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить суд:

1) позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2) стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини від заробітку батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу опіки та піклування Миколаївської міської ради, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

3) передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради для вирішення її подальшої долі;

В обгрунтування позову позивач вказує, що ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_2 , але всупереч ст. 150 СК України неналежно виконує батьківські обов`язки. Мати дитини ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 перебуває на обліку служби у справах дітей Центрального району з 2021 року, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, в зв`язку з тим, що батьки неналежно виконують батьківські обов`язки. Позивач вказує, що у зв`язку з цим ним було подано позов про позбавлення батьків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.02.2022 року залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду 04.07.2022 року в задоволенні позову було відмовлено. Крім того вказаним рішення батьків дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було попереджено про зміну ставлення до виховання дитини, поклавши на виконавчий комітет Миколаївської міської ради як орган опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків.

Позивач вказує, що контроль за ставленням батьків до дитини на виконання рішення суду від 03.02.2022 року органом опіки та піклування було неможливо здійснити в зв`язку з тим, що під час контрольного обстеження умов проживання та утримання дитини 14.11.2022 року сім`ї за вказаною адресою не виявлено.17.11.2023 року за викликом працівника кафе «По ребрам» патрульна поліція виявила ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Малолітня ОСОБА_4 перебувала поряд з батьком. Дівчина була оглянута працівниками швидкої допомоги, яка виявила, що дитина брудна, в брудному одязі. Вага та зріст дівчинки під час огляду медичних працівників не відповідала віку дитини, шкіра на щоках дитини значно почервоніла від подразнення. Батько дитини ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, яку передбачено ч. 1 ст. 184 КУпАП. 22.11.2023 року було проведено обстеження умов проживання дитини, оцінку потреб дитини, в ході яких було встановлено, що умови проживання потребують покращення, квартира потребує ремонту. Крім того згідно інформації КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» у серпні 2023 року дитині було встановлено діагноз «Затримка фізичного ті психомоторного розвитку. Дефіцит маси тіла». На пропозицію лікарів задекларуватися та отримувати медичну допомогу батько не погодився, посилаючись на переїзд до м. Одеса, до лікарів за медичною допомогою дитині батько так і не звертався. Позивач вказує, що подальше перебування дитини в родині несе пряму загрозу життю малолітньої, є небезпечним для її здоров`я та розвитку, не відповідає її найкращим інтересам. А тому позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити позов.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечувати проти задоволення позовних вимог. У відзиві на позов відповідач зазначив, що 17 листопада 2023 року він разом з донькою повертаючи з прогулянки додому зайшли в кафе «По ребрам» щоб купити креветки. Деякий час знаходились в кафе. Донька періодично гуляла по кафе, розглядаючи все накруги. На цій підставі між ним та працівником кафе стався конфлікт, після чого остання викликали поліцію. З приводу того, що дитина була брудна то відповідач пояснив, що під час прогулянки дитина дійсно забруднилась. Крім того під час прогулянки порвались шкарпетки, а тому вони їх викинули. З приводу діагнозу дитину, то останній був у дитини вроджений. Дитина була завжди нагодована. Інші обставини, які відбувались з 25.08.2020 року по 03.02.2022 року та на які посилається позивач як на підставу позбавлення позивача батьківських прав, то вони вже були досліджені судами по справі № 490/744/21. Відповідач зазначив, що має постійний дохід в сумі 10 000 грн на місяць внаслідок здачі в оренду складських приміщень. Відповідач зазначив, що не стоїть на обліку у нарколога та психіатра. Відповідач вказав, що позивачем не доведено обставин, необхідних для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_3 .

Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 згідно якого ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судом досліджено довідку про реєстрацію місця проживання особи Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 08.12.2020 року згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом досліджено довідку про реєстрацію місця проживання Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 24.03.2021 року згідно якої ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2022 року залишене без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 липня 2022 року згідно якого позов органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав залишено без задоволення. Крім того, вказаним рішенням попереджено ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про зміну ставлення до виховання дитини, поклавши на виконавчий комітет Миколаївської міської ради як орган опіки та піклування контроль за виконання ними батьківських обов`язків.

Судом досліджено заяву ОСОБА_1 від 08.08.2022 року до начальника служби у справах дітей Адміністрації Центрального району про надання дозволу на передачу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з КНП «Миколаївський обласний будинок дитини» для подальшого виховання та постійного проживання.

Cудом досліджено акт обстеження умов проживання від 14.10.2022 року складений працівниками служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради за результатами проведення обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . З вказаного акту вбачається, що за вказаною адресою проживають та зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Родина проживає в квартирі з усіма зручностями. Підключені усі комунікації, газо-, вод-, електропостачання. Наявний невеликий запас продуктів харчування. Для дитини наявне дитяче ліжечко, сезонні речі, іграшки, засоби гігієни. Були надані рекомендації стосовно провітрювання та прибирання в квартирі. Для виховання проживання та розвитку дитини створено належні умови. Батьки планують повернення дитини в родину.

Судом досліджено висновок служби у справах дітей Адмінстрації Центрального району Миколаївської міської ради від 02.11.2022 року про передачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Судом досліджено лист КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» від 14.11.2022 року згідно якого повідомлено, що станом на 14.11.2022 року був вихід лікаря-педіатра ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина ОСОБА_2 за даною адресою не проживає. На номер телефону батьки не відповідають.

Судом досліджено акт обстеження умов проживання від 14.11.2022 року згідно якого за адресою: АДРЕСА_2 було проведено обстеження умов проживання. На момент відвідування двері ніхто не відчинив. В розмові з сусідами з квартири АДРЕСА_3 встановлено, що деякий час батьки ОСОБА_4 тут були, але потім після гучного скандалу їх вигнали з цієї квартири і вони виїхали до м. Одеса.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ВБ № 861286 від 17.11.2023 року з якого вбачається, що 17.11.2023 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_1 ухилявся від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя своєї дитини ОСОБА_2 , а саме перебував у стані сп`яніння, при цьому не наглядаючи за дитиною.

Судом досліджено характеристику Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області від 24.11.2023 року згідно якої ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 та характеризується незадовільно. Зі слів сусідів останній характеризується з негативного боку. З сусідами підтримує посередні відносини. У вживанні наркотичних речовин помічений не був. Схильний до зловживання алкогольними напоями. До кримінальної відповідальності ОСОБА_1 не притягався. До адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягався за ст. 173, 183 КУпАП.

Судом досліджено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від проведеної 17.11.2023 року. З вказаного акту вбачається, що дитина має зовнішні ознаки недогляду чи занедбаності. Вага, зріст значною мірою не відповідають віку дитини, низький рівень гігієни дитини у зв`язку з недоглядом та занедбаністю. Поруч з дитиною відчувається неприємний запах, одяг дитини не відповідає віку та сезону. Дитина одягнута в брудний одяг. Дитина без носків, в чоботах на босу ногу, памперс повний, протік. Дитина залишена під наглядом осіб з наявними ознаками алкогольного сп`яніння у громадському місці. Батько дитини в стані алкогольного сп`яніння, поводиться зухвало. Стан алкогольного сп`яніння батька є прямою загрозою життю та здоров`ю малолітньої дитини, яка перебуває у безпорадному стані. Наявні ознаки незабезпечення дитини: належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону.

Судом досліджено лист КНП «Міська дитяча лікарня № 2» Миколаївської міської ради від 20.11.2023 року згідно якого повідомлено, що 17.11.2023 року о 16:05 год. в лікарню була доставлена дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Поступила у супроводі працівника поліції та служби у справах дітей. Дитина знайдена в кафе за батьком, який перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Cудом досліджено акт обстеження умов проживання від 22.11.2023 року згідно якого встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Квартира з усіма зручностями, наявне електропостачання, водопостачання, газопостачання, наявна горяча вода. Батько мешкає з донькою в одні кімнаті, дитина спить з батьком на одному ліжку. В квартирі наявні необхідні меблі та обладнання. В квартирі відчувається необхідність ремонту. Дитина має одяг, взуття, харчування. Умови проживання дитини задовільні, але потребують покращення, косметичного ремонту. ОСОБА_1 стверджує, що має пасивний дохід як орендодавець і може забезпечувати диитну, бажає займатись вихованням та розвитком.

Судом досліджено висновок оцінки потреб сім`ї складений за результатами оцінювання за період з 23.11.2023 року по 28.11.2023 року. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є ухиляння від виконання батьківських обов`язків, дитина вилучена з сім`ї. ОСОБА_1 вживає алкогольні напої. Умови проживання потребують покращення.

Судом досліджено лист КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2» Миколаївської міської ради від 04.12.2022 року згідно якого повідомлено, що ОСОБА_2 , яка мешкає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на обліку у КНП ММР «ЦПМСД № 3»у лікаря-педіатра ОСОБА_6 не перебуває, декларація на обслуговування дитина була оформлена з народження до того часу, коли дитину було вилучено до будинку дитини.

Судом досліджено рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1646 від 13 листопада 2023 року згідно якого негайно відібрану дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у батька ОСОБА_1 .

Судом досліджено акт прийому дитини від 04 грудня 2023 року згідно якого ОСОБА_2 було передано до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради». Причина влаштування: дитина опинилась в складних життєвих обставинах.

Судом досліджено висновок виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.12.2023 року згідно про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судом встановлено, що даний висновок базується на обставинах, які пов`язані з подією яка мала місце 17 листопада 2023 року під час виявлення дитини.

Судом досліджено лист КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 04.03.2024 року згідно якого повідомлено про те, що у комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» перебуває ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04.12.2023 року по теперішній час. При влаштуванні ОСОБА_4 мала значні поведінкові труднощі: не була привчена до користування туалетом, не сповіщала про необхідність його використання, часто плакала, уникала взаємодії з однолітками, неспокійно спала, майже не їла самостійно. Комунікувала з оточенням лише за допомогою окремих звуків, жестів, плачу. Має значне порушення зору, що призводить до поганої орієнтації у просторі, користування предметами побуду, потребує допомогу у пересуванні, доланні перешкод на шляху. Має затримку психічного розвитку. В умовах центру має помітний психічний і фізичний розвиток. Дівчина активна, допитлива, доброзичлива, зацікавлена до розвиткової діяльності. За час перебування в закладі почала користуватись туалетом за призначенням, іноді просить до туалету самостійно. Навчилась самостійно їсти. Опанувала вказівний жест, імітує звуками мовлення і інтонацією оточуючих. Слухає і розуміє завдання. Грає в суспільні ігри. Дотримується режиму дня, краще спить. За час перебування дитини батько ОСОБА_1 жодного разу не відвідував її в центрі, не передавав речі, не цікавився її потребами, життям і здоров`ям у адміністрації.

Судом досліджено розписку ОСОБА_7 від 22.11.2023 року згідно якої остання зазначила, що орендує складське приміщення у ОСОБА_1 . Орендна плата становить 10 000 грн. Оренда триває з травня 2019 року.

Судом досліджено декларацію № 0001-16Е0-РАА0 від 27.01.2021 року укладену між ОСОБА_2 від імені ОСОБА_3 та лікарем ОСОБА_6 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, працює в патрульній поліції. Свідок вказала, що дійсно 17 листопада 2023 року відповідач з дитиною знаходився в кафе в Заводському районі в м. Миколаєві в стані алкогольного сп`яніння. Дитина виглядала брудно, одягнена не по погоді. З батьком не вдалось поспілкуватись, тому службою було прийнято рішення про відібрання дитини для направлення її в лікарню. Представники патрульної поліції не робили тест на стан алкогольного сп`яніння, на освідування відповідача також не возили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що знає відповідача більше 10 років по спорту. Свідок вказала, що спілкується з відповідачем 3 рази на тиждень по волейболу. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 ввічливий, спокійний, врівноважений, пишається своїми дітьми. Знає його як чуйного, турботливого батька. Свідок вказала, що коли відповідач приводив дитину на майданчик, то остання була в нормальному стані. Приводив доньку на тренування. Дитина була розвинута на свій віку, будь-яких відхилень у розвитку дитини свідок не помічала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що познайомився з відповідачем з 4 місяціь до подій біля кафе. Вони з відповідачем стали грати в волейбол. Відповідача охарактеризував як добру та правильну людину. Свідок вказав, що не повірив би, що у відповідача забирають дитину. Доньку свідок на тренуванні не бачила.

Судом досліджено лист Комунального закладу Центр соціально-психологічної реабілітації дітей від 21.01.2025 року згідно якого повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04.12.2023 року по теперішній час. При влаштуванні ОСОБА_4 мала значні поведінкові труднощі: не була привчена до користування туалетом, не сповіщала про необхідність його використання, часто плакала, уникала взаємодії з однолітками, неспокійно спала. Має значне порушення зору. Дівчина має потенціал до особистісного розвитку, якщо приділяти їй належну і необхідну увагу і допомогу. Також потребує спеціальної розвиваючої роботи, додаткової батьківської уваги. Постійно хворіє і перебуває у лікарні на лікуванні. Адміністрацію центру дзвонила батьку і повідомляла про захворювання дитини і що потрібно кошти на її лікування. Надавав матеріальну допомогу на прохання адміністрації на лікування та придбання ліків в розмірі 1000 грн. Коли батьку розповідали за ОСОБА_4 і що вона потребує постійного обстеження підтримуючої терапії, що вона постійно хворіє, він в свою чергу відповідач, що в нього такого не було, дитина здорова і навіть вміє підтягуватись. Часто каже, що не має можливості надавати допомогу дитині при лікування. Дуже хоче, щоб ОСОБА_4 жила разом з ним.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що працює в центрі більше 7 років. Дитина була влаштована в центр в 2022 році, дитина не розмовляла, не спілкувалась з однолітками, їсти самостійно не вміла. Зараз дитина робить прогрес в своєму розвитку. Дитина має вади зору та алергію. На зараз стан здоров`я дитини покращився. Батько декілька разів допоміг фінансово дитині, проте не робить це постійно. На разі дитина самостійно їсть, потребує батьківської уваги. Дитина каже, що хоче проживає разом з мамою та батьком.

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Сімейним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьків батьківських прав щодо дітей.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійний характер.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року роз`яснено позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні відповідачем обов`язків по вихованню дитини, а також встановити, що відповідач ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Ухиленням від виконання обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена положеннями п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї доньки в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Позивачем не доведено та не надано суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення її батька по відношенню до неї батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини..

Крім того, суд враховує, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", рішення від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України").

Cудом не встановлено обставин того, що умови життя в осередку сім`ї ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_2 є непридатними для виховання доньки чи неблагополучними для її фізичного та духовного розвитку. Оскільки судом не встановлено, що умови проживання в осередку сім`ї батька (відповідача) та дочки ОСОБА_2 є особливо неблагополучними так як батько створив належні умови для проживання та виховання дитини, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні актами обстежння умов проживання.

Судом встановлено, що батько бажає піклуватись та проживати з дитиною. Зазначене також підтверджується показами свідків.

З матеріалів справи вбачається, що фактично вказаний позов обгрунтовано подіями, які відбулись 17.11.2023 року коли батько перебував в кафе з дитиною в стані алкогольного сп`яніння та дитина перебувала в брудному вигляді. Доказів того, що вказані події мали систематичний та постійний характер матеріали справи не містять. Зокрема і не надано доказів того, що дитина недостатньо розвинена внаслідок неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків.

Інші докази на які посилається позивач суд до уваги не бере, оскільки останні вже були предметом розгляду під час розгляду справи № 490/744/21 та були перевірені та оцінені судом.

У рішенні ЄСПЛ "Гнахоре проти Франції" суд вказав, що інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилась особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо "відновити" сім`ю.

Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, який носить рекомендаційний характер, не містить обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.

Встановивши, що емоційні зв`язки між дитиною та батьком не втрачено cуд вважає, що останні мають бути збережені. Ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав батька лише віддалить дитину від батька та призведе до остаточного розриву цих зв`язків.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, не буде забезпечувати належний захист прав та інтересів дитини, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнення алементів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя