К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року місто Київ

справа № 756/9337/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/6699/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , подані представником ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Диби О.В. від 29 листопада 2024 року, додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Диби О.В. від 14 січня 2025 року у справі за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ТОВ "Гелексі Фінанс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ОСОБА_1 надано фінансовий кредит у розмірі 254 000 грн (250 000 грн - кредиту та 4 000 грн - як оплату за надання послуг за договором №ВО 18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року) із строком кредитування 6 місяців, з фіксованою відсотковою ставкою 78% річних (перший місяць користування кредитом 0,1% в місяць).

У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого відповідач передав в заставу автомобіль "Інфініті", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В подальшому, згідно договору №ВО 18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року на вищевказаний автомобіль, на підставі договору оренди обладнання №ОО 18-01-22-03-Ю

від 18 січня 2022 року, було встановлено орендоване обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля, вартість послуги складає 4 000 грн.

9 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із заявою про збільшення суми кредиту на 97 500 грн, на підставі якої 9 червня 2022 року між сторонами було укладено договір №1 про внесення змін та доповнень до договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого, сума, що надається позичальнику становить 97 500 грн, а загальна сума неповернутої позики склала 351 500 грн.

9 червня 2022 року позивач перерахував на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 49 600 грн, а також видав з каси готівкою ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 27 900 грн, а 10 червня 2022 року видав з каси готівкою ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 20 000 грн.

29 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із заявою про збільшення суми кредиту на 49 800 грн та продовження строку користування кредитом до 12 місяців, на підставі якої 29 липня 2022 року між сторонами було укладено договір №2 про внесення змін та доповнень до договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року, за умовами якого, сума, що надається позичальнику становить 49 800 грн, а загальна сума неповернутої позики склала 401 300 грн.

29 липня 2022 року позивач видав з каси готівкою ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 30 900 грн, а 1 серпня 2022 року - 18 900 грн.

7 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із заявою про збільшення суми кредиту на 58 000 грн та продовження строку користування кредитом до 12 місяців, на підставі якої 7 жовтня 2022 року між сторонами було укладено договір №3 про внесення змін та доповнень до договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року, за умовами якого сума, що надається позичальнику становить 58 000 грн, а загальна сума неповернутої позики склала 459 300 грн.

7 жовтня 2022 року позивач видав з каси готівкою ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 25 000 грн, 11 жовтня 2022 року - суму коштів у розмірі 10 000 грн, а 12 жовтня 2022 року - суму коштів у розмірі 23 000 грн.

8 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із заявою про збільшення суми кредиту на 71 000 грн з кінцевою датою повернення 18 січня 2023 року, на підставі якої 8 листопада 2022 року між сторонами було укладено договір №4 про внесення змін та доповнень до договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року, за умовами якого сума, що надається позичальнику становить 71 000 грн, а загальна сума неповернутої позики склала 530 300 грн.

8 листопада 2022 року позивач видав з каси готівкою ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 22 400 грн, а 9 листопада 2022 року - 48 600 грн.

30 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із заявою про збільшення суми кредиту на 71 400 грн з кінцевою датою повернення 18 липня 2023 року, на підставі якої 30 січня 2023 року між сторонами було укладено договір №5 про внесення

змін та доповнень до договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року, за умовами якого сума, що надається позичальнику становить 71 400 грн, а загальна сума неповернутої позики склала 601 700 грн.

30 січня 2023 року позивач видав з каси готівкою ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 23 500 грн, а 31 січня 2023 року видав суму коштів у розмірі 47 900 грн.

Посилаючись на те, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, ТОВ "Гелексі Фінанс" просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 18-01-22-03-Ю про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 18 січня 2022 року в сумі 586 665 грн 58 коп., що складається з: тіла кредиту в розмірі 467 408 грн 18 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 119 257 грн 40 коп.

Короткий зміст зустрічних позовних вимог

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із зустрічним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якому просив витребувати у ТОВ "Гелексі Фінанс" транспортний засіб "Infiniti", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року випуску.

Зазначав, що для забезпечення виконання своїх зобов`язань, які виникли з договору позики, у тому числі на умовах фінансового кредиту, 18 січня 2022 року між ним та ТОВ "Гелексі Фінанс" було укладено договір застави транспортного засобу. Відповідно до його умов, позивач передав у заставу автомобіль "Infiniti" з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

20 березня 2023 року ТОВ "Гелексі Фінанс" без згоди позивача та всупереч його волі в односторонньому порядку вилучило предмет застави, який тепер перебуває у нього на зберіганні.

Водночас, умовами договору застави не передбачено право ТОВ "Гелексі Фінанс" самостійно вилучати заставне майно в будь-який час.

Посилаючись на те, що він не передавав транспортний засіб відповідачу та останній не мав права вилучати його в односторонньому порядку, позивач вважає, що є підстави для витребування автомобіля у власника, тому просив задовольнити позов.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 листопада 2024 року позов ТОВ"Гелексі Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Гелексі Фінанс"заборгованість за договором №18-01-22-03-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 18 січня 2022 року у розмірі 586 665 грн 58 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 467 408 грн 18 коп., процентів у розмірі 119 257 грн 40 коп.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Гелексі Фінанс" судовий збір у розмірі 8 779 грн 98 коп. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Гелексі Фінанс" про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що ТОВ "Гелексі Фінанс" надало достатні докази існування заборгованості відповідача за договором позики від 18 січня 2022 року. Відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення коштів, а сума боргу, яка складається з основного кредиту та відсотків, підтверджена відповідними розрахунками. Відповідач не надав належних доказів, які б свідчили про сплату заборгованості або наявність підстав для звільнення його від виконання зобов`язань.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про витребування транспортного засобу суд відмовив, оскільки не встановив порушення прав позивача за зустрічним позовом. Суд дійшов висновку, що вилучення предмета застави ТОВ "Гелексі Фінанс" було здійснене в межах правовідносин, що виникли між сторонами на підставі договору застави, а позивач за зустрічним позовом не довів незаконність такого вилучення.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року заяву представника позивача за первісним позовом - адвоката Дударенко А.М. про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Гелексі Фінанс" 51 680 грн витрат на правничу допомогу та 38 000 грн витрат, пов`язаних із проведенням експертного дослідження.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходив із того, що між ТОВ "Гелексі Фінанс" та адвокатом Дударенко А.М. було укладено договір №51 про надання правничої допомоги, відповідно до якого позивач за первісним позовом поніс витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 51 680 грн. Належними доказами підтверджено, що адвокат здійснював представництво інтересів позивача у суді, готував процесуальні документи та здійснював інші необхідні дії у межах розгляду справи. Відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неспівмірність таких витрат зі складністю справи або про їх надмірність. Крім того, в ході розгляду справи сторона відповідача звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, що потягло за собою збільшення розміру правничої допомоги зі сторони адвоката позивача у зв`язку з необхідністю захисту інтересів останнього у статусі відповідача.

Судом також встановлено, що позивачем було замовлено проведення почеркознавчої експертизи у ТОВ "Експертно-дослідна служба України", за результатами якої було складено висновок експерта №1106/05/2024 від 17 травня 2024 року. Витрати на експертизу в розмірі 38 000 грн підтверджені відповідними платіжними документами. Оскільки проведення експертизи було необхідним для встановлення обставин справи, висновок експертизи взято судом до уваги, витрати на її проведення підлягають компенсації.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та їх узагальнені доводи

У поданих апеляційних скаргах представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ "Гелексі Фінанс" про стягнення заборгованості, задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Гелексі Фінанс" про ухвалення додаткового рішення.

Скаржник зазначає, що ТОВ "Гелексі Фінанс" вилучив предмет застави, що свідчить про вчинення ним позасудового звернення стягнення на предмет застави. Вважає, що одночасне здійснення позасудового способу звернення стягнення на предмет застави та звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості є вчинення позивачем дій, що призводить до подвійної відповідальності за одне і теж порушення, що є неприпустимим в силу положень статті 61 Конституції України.

Позивач, самостійно вилучивши предмет застави, не вказує, якої суми йому не вистачає для повного погашення заборгованості, а навпаки, намагається стягнути заборгованість в повному обсязі та за своїм власним розрахунком.

Умовами договору застави не передбачено право ТОВ "Гелексі Фінанс" в будь-який час та в односторонньому порядку вилучати предмет застави. 13 березня 2023 року ОСОБА_1 не підписував жодних актів прийому-передачі транспортного засобу. Транспортний засіб перебуває у ТОВ "Гелексі Фінанс" на зберіганні незаконно, без відповідної правової підстави, тому він підлягає витребуванню у володіння власника.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення, скаржник зазначає, що у позовній заяві ТОВ "Гелексі Фінанс" наводило розрахунок судових витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн, у договорі про надання правової допомоги визначено, що вартість послуг за представництво в суді першої інстанції становить 20 000 грн, що включає в себе участь у судових засіданнях. Однак, суд стягнув суму, яка більш ніж в два рази перевищує суму, що наводилася в позові, тобто розмір якої істотно перевищує заявлену в попередньому розрахунку та про яку не було заявлено до закінчення судових дебатів.

Вказує, що на підтвердження оплати послуг за правничу допомогу надано платіжні інструкції з яких слідує, що кошти отримано ФОП, що не є належними та допустимими доказами на підтвердження оплати послуг адвоката.

Щодо витрат пов`язаних із проведенням позивачем експертизи вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, виходячи з того, що про необхідність проведення експертизи не було повідомлено у позові, дані кошти не були заявлені у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат та також до закінчення судових дебатів у справі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду, представник ТОВ "Гелексі Фінанс" - Дударенко А.М. зазначає, що доводи апеляційної скарги фактично дублюють зміст зустрічного позову та ґрунтуються на хибному тлумаченні змісту та умов договору застави. У зв`язку з неналежним виконанням заставодавцем умов договору №18-01-22-03-Ю надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту, а саме порушення графіку платежів згідно договору, а також у зв`язку з порушенням умов п. 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6 та згідно п. 3.1.4 договору застави від 18 січня 2022 року транспортний засіб "Infiniti", реєстраційний номер НОМЕР_1 , було передано на зберігання ТОВ "Гелексі Фінанс", що підтверджується актом прийому-передачі від 13 березня 2023 року. Отже ТОВ "Гелексі Фінанс" правомірно набуло право утримувати на зберіганні предмет застави на підставі договору застави від 18 січня 2022 року. ОСОБА_1 помилково ототожнює вчинення дій із передачі заставного майна на зберігання із зверненням стягнення на предмет застави, які мають відмінні механізми їх вчинення. Виходячи з сукупності наявних у справі доказів та норми права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого

висновку, що автомобіль був добровільно переданий у заставу, товариство правомірно ним володіє на підставі укладеного договору застави, а відтак правові підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. Зауважувала, що ТОВ "Гелексі Фінанс" не звертало стягнення на предмет застави і такі доводи апеляційної скарги є помилковими.

У відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення, представник ТОВ "Гелексі Фінанс" - Дударенко А.М. зазначає, що доводи скарги на додаткове рішення є безпідставними, спростовуються наявними у справі доказами, розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними доказами, відшкодування вартості наданих адвокатом послуг у заявленому розмірі є виправданим.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ТОВ "Гелексі Фінанс" - Дударенко А.М. в суді апеляційної інстанції заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки представником скаржника не надано доказів на підтвердження наведених обставин. З метою дотримання розумних строків розгляду даної справи, відсутністю об`єктивних обставин для відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції визнав за можливе провести розгляд справи у відсутність нез`явившихся осіб.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

18 січня 2022 року між ТОВ "Гелексі Фінанс" та ОСОБА_1 укладено договір №18-01-22-03-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно пункту 1.1 якого, кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 254 000 грн, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 78 відсотків річних (перший місяць користування кредитом 0,1 відсотка в місяць).

В якості забезпечення своїх зобов`язань за цим договором позичальник надає в заставу кредитодавцю рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки "Infiniti", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року випуску, що належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 3247 27 жовтня 2021 року (пункт 1.4 договору).

Кредит надається строком на 6 місяців від дати отримання позичальником коштів, тобто з 18 січня 2022 року по 18 липня 2022 року (пункту 1.5 договору).

У відповідності до пункту1.6 договору, кредит надається позичальнику готівкою в касі кредитодавця або (згідно заяви позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок (рахунки) вказані позичальником у заяві.

З метою забезпечення виконання зобов`язань, 18 січня 2022 року між ТОВ "Гелексі Фінанс" та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_1 передав в заставу ТОВ "Гелексі Фінанс" автомобіль "Infiniti", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В державному реєстрі обтяжень рухомого майна 18 січня 2022 року зареєстровано обтяження за № 29635647.

Відповідно до пункту 2.1.2 договору застави, сторони домовились, що у разі невиконання або неналежного виконання заставодавцем умов договору позики або цього договору, предмет застави передається на зберігання заставодержателю до повного виконання заставодавцем своїх зобов`язань згідно з договором позики, а заставодержатель має право самостійно вилучити предмет застави собі на зберігання.

В подальшому, згідно договору № 18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року на вищевказаний автомобіль на підставі договору оренди обладнання № 18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року було встановлено орендоване обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля, вартість послуги 4 000 грн.

9 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із заявою про збільшення суми кредиту на 97 500 грн, на підставі якої, 9 червня 2022 року між сторонами було укладено договір №1 про внесення змін та доповнень до договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року, за умовами якого сума, що надається кредитодавцем позичальнику становить 97 500 грн, а загальна сума неповернутої позики склала 351 500 грн.

9 червня 2022 року позивач перерахував на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 49 600 грн, також видав з каси готівкою суму коштів у розмірі 27 900 грн, а 10 червня 2022 року - 20 000 грн.

29 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із заявою про збільшення суми кредиту на 49 800 грн та продовжити строк користування кредитом до 12 місяців, на підставі якої 29 липня 2022 року між сторонами було укладено договір №2 про внесення змін та доповнень до договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року, за умовами якого, сума, що надається позичальнику становить 49 800 грн, а загальна сума неповернутої позики склала 401 300 грн.

29 липня 2022 року позивач видав з каси готівкою ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 30 900 грн, а 1 серпня 2022 року видав - 18 900 грн.

7 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із заявою про збільшення суми кредиту на 58 000 грн та продовження строку користування кредитом до 12 місяців, на підставі якої 7 жовтня 2022 року між сторонами було укладено договір №3 про внесення змін та доповнень до договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року, за умовами якого сума, що надається позичальнику становить 58 000 грн, а загальна сума неповернутої позики склала 459 300 грн.

7 жовтня 2022 року позивач видав з каси готівкою ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 25 000 грн, 11 жовтня 2022 року - суму коштів у розмірі 10 000 грн, а 12 жовтня 2022 року - суму коштів у розмірі 23 000 грн.

8 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із заявою про збільшення суми кредиту на 71 000 грн з кінцевою датою повернення 18 січня 2023 року, на підставі якої 8 листопада 2022 року між сторонами було укладено договір №4 про внесення змін та доповнень до договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року, за умовами якого сума, що надається позичальнику становить 71 000 грн, а загальна сума неповернутої позики склала 530 300 грн.

8 листопада 2022 року позивач видав з каси готівкою ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 22 400 грн, а 9 листопада 2022 року - 48 600 грн.

30 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" із заявою про збільшення суми кредиту на 71 400 грн з кінцевою датою повернення 18 липня 2023 року, на підставі якої 30 січня 2023 року між сторонами було укладено договір №5 про внесення змін та доповнень до договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року, за умовами якого сума, що надається позичальнику становить 71 400 грн, а загальна сума неповернутої позики склала 601 700 грн.

30 січня 2023 року позивач видав з каси готівкою ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 23 500 грн, а 31 січня 2023 року видав суму коштів у розмірі 47 900 грн.

У зв`язку з невиконанням умов договору №18-01-22-03-Ю від 18 січня 2022 року, ОСОБА_1 передав, а ТОВ "Гелексі Фінанс" прийняло на зберігання автомобіль автомобіль "Infiniti", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується актом прийому-передачі транспортного засобу від 13 березня 2023 року, підписаним ТОВ "Гелексі Фінанс" в особі директора Бровара А.О. та ОСОБА_1

ТОВ "Гелексі Фінанс" свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів виконав належним чином, а ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань, не здійснював у повному обсязі сплату платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 18 липня 2023 року становить 586 665 грн 58 коп., що складається з: тіла кредиту - 467 408 грн 18 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 119 257 грн 40 коп.

Згідно копії висновку експертів №1106/05/2024, складеного 17 травня 2024 року експертами Експертно-дослідної служби України Бондар М.Є., Сукмановою Т.О. , рукописні записи прізвища та ініціалів ОСОБА_1 та підписи від його імені в оригіналах видаткових касових ордерів №158 від 09.06.2022, №168 від 10.06.2022, №274 від 29.07.2022, №276 від 01.08.2022, №426 від 07.10.2022, №428 від 11.10.2022, №498 від 08.11.2022, №501 від 09.11.2022, №87 від 30.01.2023, №91 від 31.01.2023, та у графі "Заставодавець" в акті прийому-передачі транспортного засобу від 13.03.2023, складеного від імені ОСОБА_1 та ТОВ "Гелексі Фінанс", виконані ОСОБА_1 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених рішень, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Щодо позовних вимог ТОВ "Гелексі Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі частини першої статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства (статті 638, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України).

Згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства відноситься, зокрема принцип змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їхньої переконливості. Вказане положення є головним нормативним закріпленням принципів змагальності та диспозитивності в законодавстві України.

Загальна формула принципу змагальності та диспозитивності у цивільному судочинстві закріплена в статтях 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності обов`язок доказування фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що договір № 18-01-22-03-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 18 січня 2022 року був підписаний сторонами, які досягли згоди щодо усіх істотних його умов, мали потрібний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі.

Крім того, між сторонами неодноразово укладалися додаткові угоди, за якими ОСОБА_1 отримував кредитні кошти.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між

ТОВ "Гелексі Фінанс" та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу.

Також у матеріалах справи наявні видаткові касові ордери №158 від 9 червня 2022 року, №168 від 10 червня 2022 року, №274 від 29 липня 2022 року, №276 від 1 серпня 2022 року, №426 від 7 жовтня 2022 року, №428 від 11 жовтня 2022 року, №498 від 8 листопада 2022 року, №501 від 9 листопада 2022 року, №87 від 30 січня 2023 року, №91 від 31 січня 2023 року, на підтвердження отримання ОСОБА_1 коштів через касу позивача.

Суд першої інстанції, встановивши факт існування між сторонами кредитних зобов`язань та неналежне виконання позичальником умов кредитного договору та додатків до нього, що призвело до виникнення заборгованості, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості згідно з вимогами статті 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У спорах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У справі, що переглядається, позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення з ОСОБА_1 кредитного договору, надання позичальнику кредитних коштів, тобто виконання належним чином своїх обов`язків та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

У свою чергу ОСОБА_1 не спростував факту отримання кредитних коштів,

а також факту неналежного виконання зобов`язань перед ТОВ "Гелексі Фінанс", у тому числі не спростував розмір заборгованості, заявленої до стягнення.

Колегія суддів зауважує, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Колегія суддів погоджується, що за встановленими у цій справі обставинами неналежне виконання грошових зобов`язань призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором, тому вимоги ТОВ "Гелексі Фінанс" про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ "Гелексі Фінанс" про витребування майна з чужого незаконного володіння

Застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. (стаття 1 Закону України "Про заставу").

Згідно з статтею 9 Закону України "Про заставу", Законом чи договором передбачається перебування заставленого майна у володінні заставодавця, заставодержателя або третьої особи.

У договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, та (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо) (стаття 584 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи, 18 січня 2022 року між ТОВ "Гелексі Фінанс" та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_1 передав в заставу ТОВ "Гелексі Фінанс" автомобіль "Infiniti", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року випуску. В цей же день у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження за № 29635647.

Відповідно до пункту 2.1.2 договору застави, сторони домовились, що у разі невиконання або неналежного виконання заставодавцем умов договору позики або цього договору, предмет застави передається на зберігання заставодержателю до повного виконання заставодавцем своїх зобов`язань згідно з договором позики, а заставодержатель має право самостійно вилучити предмет застави собі на зберігання.

Відповідно до пунктів 3.1.2, 3.1.4 договору застави заставодержатель має право: у випадку, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов`язання за договором позики, зобов`язання заставодавцем в повному обсязі або в частині виконане не буде, заставодержатель має право вимагати передачі предмета застави йому на зберігання, одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави, а сам: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета застави, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет застави в рахунок погашення заборгованості за цим договором; вимагати від заставодавця передачі заставодержателю предмета застави у разі порушення заставодавцем умов договору позики або цього договору.

Заставодавець зобов`язаний: негайно передати предмет застави на зберігання застоводержателя у разі порушення застоводавцем умов договору позики або цього договору, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене заставодержателем, передати один комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію предмету застави у володіння заставодержателя (пункту 3.3.1 договору застави); протягом 3 днів після укладення цього договору укласти зі страховою компанією, яка погоджена з заставодержателем, догові страхування предмету застави на користь заставодержателя та сплатити належні страхові платежі, в подальшому своєчасно (тобто не допускаючи переривання дії страхового захисту в зв'язку з закінченням дії договорів) переукладати ці договори з страховою компанією, яка погоджена із заставодержателем та сплачувати належні страхові платежі (пункт 3.3.4 договору застави); забезпечити безпеку та цілісність предмета застави, підтримувати належний стан предмета застави, у разі потрапляння до ДТП або у разі значного погіршення стану предмета застави передати його на зберігання заставодержателю. Не рідше ніж один раз на місяць заставодавець зобов`язаний доставити предмет застави за адресою: АДРЕСА_1 , для огляду предмета застави (пункт 3.3.5 договору застави); без письмової згоди заставодержателя предмет застави не має залишати межі київської області (пункт 3.3.6 договору застави).

Через неналежне виконання заставодавцем умов договору № 18-01-22-03-Ю, зокрема порушення графіка платежів, а також невиконання вимог пунктів 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6 та 3.1.4 договору застави, транспортний засіб було передано на зберігання ТОВ "Гелексі Фінанс". Це підтверджується актом приймання-передачі від 13 березня 2023 року.

Таким чином, предмет застави перебуває на зберіганні заставодержателя на підставі договору застави у відповідності з пунктом 3.1.4 договору застави та нормами ЦК України, Закону України "Про заставу".

Суд не встановив, що транспортний засіб перебуває у незаконному володінні ТОВ "Гелексі Фінанс", а тому дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт неправомірного заволодіння майном заставодавця з боку ТОВ "Гелексі Фінанс". Передача транспортного засобу на зберігання відбулася відповідно до умов договору застави та підтверджується актом приймання-передачі, який підписано безпосередньо заставодавцем.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ТОВ "Гелексі Фінанс" фактично здійснило позасудове звернення стягнення на предмет застави, суд зазначає, що такі твердження є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні умов договору застави, а також припущеннях скаржника. Аналіз змісту договору свідчить про те, що передача транспортного засобу на зберігання не є зверненням стягнення, а здійснюється у межах передбачених сторонами договірних зобов`язань.

Колегія суддів наголошує, що судом не встановлено факту звернення стягнення на предмет застави ТОВ "Гелексі Фінанс", оскільки сам факт передачі транспортного засобу не означає реалізацію заставодержателем права на позасудове стягнення. Транспортний засіб залишається у власності заставодавця, а його передача на зберігання відбулася виключно в межах виконання договірних положень.

Щодо тверджень скаржника про те, що умовами договору застави не передбачено право ТОВ "Гелексі Фінанс" вилучати предмет застави в будь-який час і в односторонньому порядку, суд зауважує, що ці доводи є безпідставними. Відповідно до пункту 3.1.2 договору застави, заставодержатель має право вимагати передачі предмета застави йому на зберігання у випадку, якщо на момент настання терміну виконання будь-якого зобов`язання за договором позики заставодавець не виконав його в повному обсязі або частково. Таким чином, дії ТОВ "Гелексі Фінанс" щодо прийняття транспортного засобу на зберігання відповідають договірним умовам і не можуть бути розцінені як порушення прав заставодавця.

Щодо оскарження додаткового рішення

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Згідно з пунктами 1,2 частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на позивача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами першою та другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04,

пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що у позові ТОВ "Гелексі Фінанс" зазначило, що розрахунок суми судових витрат (орієнтовний), які поніс і які очікує понести позивач, у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції на правову допомогу адвоката складає 25 000 грн. Докази, які підтверджують понесені витрати, будуть надані суду у строк, встановлений ЦПК України.

У відзиві на зустрічну позовну заяву також вказано, що розрахунок суми судових витрат (орієнтовний), які поніс і які очікує понести позивач, у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції на правову допомогу адвоката складає 25 000 грн. Докази, які підтверджують понесені витрати, будуть надані суду у строк, встановлений ЦПК України.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представник ТОВ "Гелексі Фінанс" надав договір № 51 про надання правничої допомоги від 7 серпня 2023 року, укладений між ТОВ "Гелексі Фінанс" та адвокатом Дударенко А.М., а також акти приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) №1 від 5 вересня 2023 року, №2 від 21 вересня 2023 року, №3 від 17 жовтня 2023 року, №4 від 3 листопада 2023 року, №5 від 29 листопада 2023 року, №6 від 15 грудня 2023 року, №7 від 1 лютого 2024 року, №8 від 19 березня 2024 року, №9 від 16 квітня 2024 року, №10 від 22 травня 2024 року, №11 від 19 червня 2024 року, №12 від 5 вересня 2024 року, №13 від 12 вересня 2024 року, №14 від 11 жовтня 2024 року, №15 від 13 листопада 2024 року.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду клопотання, у якому просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, посилаючись на їх неспівмірність із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

З аналізу змісту зазначеного клопотання вбачається, що воно не містить конкретних обґрунтувань або доказів на підтвердження заявленої позиції, а його доводи зводяться до загальних заперечень щодо розміру витрат.

У пунктах 150-151 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) вказано, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу має бути належним чином мотивовано.

Загальні заперечення щодо заяви про розподіл витрат на правничу допомогу

не можуть бути правовою підставою для зменшення розміру цих витрат,

так як принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано вважав за можливе задовольнити заяву представника ТОВ "Гелексі Фінанс" та ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Гелексі Фінанс" 51 680 грн витрат на правничу допомогу, визнавши заперечення необґрунтованими.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо того, що суд стягнув суму, яка більш ніж удвічі перевищує заявлену у позові, та що зазначений розмір витрат істотно перевищує суму, наведеною у попередньому розрахунку, а також що заяву про стягнення витрат було подано після закінчення судових дебатів.

З матеріалів справи вбачається, що як у позовній заяві, так і у відзиві на зустрічну позовну заяву представник ТОВ "Гелексі Фінанс" зазначав, що розрахунок суми витрат на правничу допомогу є орієнтовним. Крім того, судом встановлено, що відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України заява про стягнення судових витрат була подана до суду 27 листопада 2024 року, тоді як судові дебати відбулися 29 листопада 2024 року.

Також слід зауважити, що витрати на правничу допомогу включають послуги, надані представником як у межах розгляду первісного позову, так і за зустрічним позовом. Оскільки зазначені витрати пов`язані з правовим захистом інтересів ТОВ "Гелексі Фінанс" у рамках обох вимог, їх стягнення у визначеному судом розмірі є обґрунтованим та відповідає фактичним витратам на правничу допомогу.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що кошти отримано ФОП, що не є належними та допустимими доказами на підтвердження оплати послуг адвоката, оскільки порядок оформлення адвокатом рахунку для оплати наданих ним послуг та оподаткування грошових доходів фізичної особи-підприємця та самозайнятої особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, за ставками внеску до бюджету перебуває поза межами предмету дослідження питання витрат на професійну правничу допомогу.

Стосовно доводів про безпідставність стягнення витрат на проведення експертизи, суд зазначає таке.

Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із частинами 1, 5, 6, 7 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина 1 статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; при вирішенні питання щодо стягнення витрат, понесених на оплату експертизи суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що початок "вирішення спору" щодо своїх "прав та обов`язків цивільного характеру" пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі "Редька проти України" (Redka v. Ukraine), заява № 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі "Васильчук проти України" (Vasilchuk v. Ukraine), заява № 31387/05).

Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (рішення ЄСПЛ від 1 березня 2018 року у справі "Літвінюк проти України" (Litvinyk v. Ukraine), заява N 55109/08).

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

З матеріалів справи вбачається, що експертами ТОВ "Експертно-дослідна служба України" підготовлено висновок експертів № 1106/05/2024 від 17 травня 2024 року за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ТОВ "Гелексі Фінанс".

ТОВ "Гелексі Фінанс" оплатило проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 38 000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції від 29 квітня 2024 року № 15099 та актом від 17 травня 2024 року приймання-здачі робіт (послуг).

У дані справі ОСОБА_1 заперечував підписання ним видаткових касових ордерів та акту прийму-передачі транспортного засобу, а тому суд врахував зазначений висновок експертів, як доказ під час розгляду справи та ухвалення рішення.

Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується і апеляційний суд, встановивши, що в цій справі ТОВ "Гелексі Фінанс" підтверджено достовірними письмовими доказами понесення ним витрат в зв`язку із виготовленням 17 травня 2024 року висновку експертів, вартістю 38 000 грн, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування ТОВ "Гелексі Фінанс" вказаних витрат.

У зв`язку з цим є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення витрат, понесених ТОВ "Гелексі Фінанс" на виготовлення висновку експертів.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а судових рішень без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , подані представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 листопада 2024 року та додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: