провадження № 6/136/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Присяжного О.І.,

за участі секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засідання заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2024 рішенням Липовецького районного суду Вінницької області позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" заборгованість за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 9973662 від 25.08.2020 у загальному розмірі 16 343,60 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (позика) - 11 966,00 грн.; заборгованість по процентах - 2 016,00 грн.; інфляційне збільшення - 2 361,60 грн. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" судовий збір у розмірі 1 252,08 грн. та витрати на послуги адвоката у розмірі 1 240,50 грн.

10.02.2025 постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. відкрито виконавче провадження № 77151422 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" 18 836,18 грн.

06.03.2025 до Липовецького районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 03.10.2024, яка мотивована тим, що вона не має можливості одним платежем погасити всю суму у зв`язку з тяжким фінансовим станом та тимчасовою відсутністю у неї доходу. Заявниця зазначає, що від виконання рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 03.10.2024 вона не ухиляється, готова сплачувати по 6 000 грн. щомісяця протягом березня квітня 2025 року та 6 836,18 грн. у травні 2025 року, у зв`язку з чим просить суд надати розстрочку на виконання даного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься клопотання від 10.03.2025, у якому вона просить розгляд справи про розстрочку виконання рішення суду здійснювати за її відсутності, заяву просить задовольнити.

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" та приватний виконавець Турський О.В. у судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали цивільної справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

У свою чергу ч. 1 ст. 435 ЦПК України закріплене положення, відповідно до якого, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із абз. 1 ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003 зазначено, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Наведене дає підстави для висновку про те, що при розгляді заяв щодо розстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому, які як і наявність виключних обставин для відтермінування має довести боржник.

При цьому, надання розстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення, як підставу, що ускладнює виконання рішення суду ОСОБА_1 зазначає, що її матеріальний стан на даний час не дозволяє здійснити оплату всієї суми одразу.

Так, до заяви про розстрочку виконання судового рішення додано Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 № 612005 від 17.02.2025 (Форма ОК-5), з якого вбачається, що заявниця не отримує заробіток з березня 2022 року.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 просить надати розстрочку на виконання судового рішення терміном на 3 місяці шляхом сплати щомісячного платежу протягом березня - квітня 2025 року у розмірі 6 000 грн. та 6 836,18 грн. у травні 2025 року, що не суперечить вимогам ч. 5 ст. 435 ЦПК України.

Враховуючи наведене, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, суд доходить висновку, що заявником надано належні докази, що підтверджують винятковість обставин для розстрочення виконання судового рішення. Зазначені заявницею обставини є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 435 ЦПК України.

При цьому суд враховує, що рішення суду є обов`язковим до виконання та повинно виконуватись, при цьому розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення цього рішення, а тому суд дійшов висновку про задоволення заяви про розстрочення виконання рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 03.10.2024 № 127/20590/24 строком на 3 місяці.

Керуючись ст.ст. 260, 268, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 03.10.2024 № 127/20590/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" 16 343,60 грн. (з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (позика) - 11 966,00 грн.; заборгованість по процентах - 2 016,00 грн.; інфляційне збільшення - 2 361,60 грн.), судовий збір у розмірі 1 252,08 грн. та витрати на послуги адвоката у розмірі 1 240,50 грн., шляхом погашення заборгованості протягом 3 (трьох) місяців, починаючи з 01.03.2025 року, наступними частками:

- до 31.03.2025 - 6 000 (шість тисяч) гривень 00 коп.;

- до 30.04.2025 - 6 000 (шість тисяч) гривень 00 коп.;

- до 31.05.2025 - 6 836 (шість тисяч вісімсот тридцять шість) гривень 18 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ