Справа № 444/4634/24
Провадження № 2/444/357/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

03 березня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретаря судового засідання Сенько М.-Ю. В.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача - Опенченко В.М., Щедрик М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання трудового договору укладеним на невизначений строк та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання трудового договору укладеним на невизначений строк та скасування наказу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 29.08.2023 року він звернувся із заявою до Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (надалі - Відповідач) про прийняття на посаду вчителя інформатики з 01.09.2023 року.

30.08.2023 року наказом директора Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області №96-к «Про призначення ОСОБА_1 » призначено ОСОБА_1 на посаду вчителя інформатики з 01.09.2023 року.

29.08.2024 року директор Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області виніс наказ №104-к «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 » із якого вбачається, що продовжено строковий трудовий договір з ОСОБА_1 терміном на 1 рік до 31 серпня 2025 року.

Підставою для винесення даного наказу стала заява ОСОБА_1 , що зареєстрована за номером 121.

30.10.2024 року у відповідь на адвокатський запит Відповідач повідомив, що 1 вересня 2023 року ОСОБА_1 на підставі заяви про прийняття на роботу від 29 серпня 2023 року прийнятий на посаду вчителя інформатики Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (наказ №96-к від 30 серпня 2023 року) за строковим трудовим договором з 01 вересня 2023 року по 31 серпня 2024 року.

29 серпня 2024 року видано наказ №104-к про продовження строкового договору з ОСОБА_1 терміном на 1 рік до 31 серпня 2025 року.

Позивач стверджує, що жодних строкових трудових договорів між ним та Відповідачем підписано не було, як не було написано заяву №121. Вважає, що трудові відносини між сторонами були оформлені на невизначений строк, а наказ директора Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області №104-к «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 » від 29.08.2024 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що із заявою №121 на підставі якого винесений наказ №104-к «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 » він не звертався, як і не звертався з будь-якими іншими заявами щодо укладення з ним строкового трудового договору. Стверджує, що він дійсно 29.08.2023 року звернувся до Відповідача із заявою про прийняття його на посаду вчителя інформатики з 01 вересня 2023 року і прохання укласти строковий трудовий договір ним висловлено не було.

Із наказу №96-К від 30.08.2023 року видно, що його прийнято на роботу з 01.09.2023 року без встановлення терміну закінчення трудового договору. При винесені даного наказу Відповідач визнав, що жодний строк між сторонами погоджений не був і не визначався конкретним терміном, так і часом настання певної події, а тому трудовий договір був укладений на невизначений строк.

Проте, пізніше, Відповідач незважаючи на домовленість сторін щодо безстроковості трудового договору, вирішив в односторонньому порядку змінити умови трудового договору та встановити строк його дії в інтересах третіх осіб.

Для узаконення своїх дій Відповідач виніс оскаржуваний наказ на підставі нібито його заяви за №121, яка була подана для продовження строкового трудового договору до 31.08.2025 року, проте заяви про продовження строку трудового договору він ніколи не писав і Відповідачу не подавав.

Так, порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим. Але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена у Постанові від 26 травня 2021 року у справі №457/295/20.

Позивач стверджує, що у заяві про прийняття його на роботу, а також в наказі Відповідача №96-к від 30.08.2024 року не зазначено строк припинення трудового договору, а тому між сторонами був укладений трудовий договір на невизначений строк.

Відповідно до ч.1 статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. Про оскаржуваний наказ він дізнався 29 серпня 2024 року, а про те, що Відповідач не визнає укладення трудового договору на невизначений строк 29 жовтня 2024 року, а тому строк звернення до суду за вирішенням трудового спору не пропущений.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ директора Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області №104-к від 29.08.2024 року «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 » та визнати укладений трудовий договір від 30.08.2023 року між ОСОБА_1 та Лавриківським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, на невизначений строк.

Ухвалою суду від 18.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі (арк. спр. 17-18).

03.12.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 25-27). У відзиві відповідач зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. Посилається на те, що Наказом Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області №96-к від 30 серпня 2023 року «Про призначення ОСОБА_1 » позивача призначено на посаду вчителя інформатики з 1 вересня 2023 року з тижневим навантаженням 16 годин. Підставою видання наказу стала заява ОСОБА_1 , яка у журналі реєстрації вхідної документації зареєстрована під №52. При прийнятті на роботу позивачу в усній формі було повідомлено, що він може бути прийнятий на посаду педагогічного працівника Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів закладу виключно строком на 1 рік. Позивач погодився. Варто зазначити, що і сама заява ОСОБА_1 про прийняття на роботу і наказ про його призначення, технічно не відповідають вимогам трудового законодавства не містять строку або терміну закінчення трудового договору. У наказі, також, відсутня була інформація про тарифікацію ОСОБА_1 та умови оплати його праці. Ця технічна помилка, яка допущена відповідачем не змінює самої природи строковості трудових правовідносини з позивачем, оскільки він належить до категорії працівників, з якими спеціальне законодавство обмежує укладання безстрокового трудового договору. Після виявлення недоліків наказу про призначення ОСОБА_1 № 96-к, даний наказ був виданий у новій редакції. У січні 2024 року позивач в усній формі звернувся до відповідача з проханням збільшити йому навчальне навантаження. Відповідач пішов на поступки позивачу та вніс зміни у тарифікацію, збільшивши тижневе навчальне навантаження до 20 годин, з чим позивач погодився. Більше того, 07 березня 2024 року позивач звернувся до відповідача з проханням видати довідку про те, що він працює у закладі освіти. Довідка та наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду вчителя інформатики за строковим трудовим договором терміном на 1 рік, де є його підпис, були видані йому для подачі до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, відповідно до частини 5 статті 58 Закону України «Про освіту» особи, які здобули вищу, фахову передвищу чи професійну (професійно-технічну) освіту за іншою спеціальністю та яким не було присвоєно професійну кваліфікацію педагогічного працівника, можуть бути призначені на посаду педагогічного працівника строком на один рік. Згідно документу про освіту ОСОБА_1 серія С15 №113466, він закінчив у 2015 році Національний університет «Львівська політехніка», отримавши повну вищу освіту за спеціальністю «комп`ютеризовані системи управління та автоматика», кваліфікація «інженер комп`ютерних систем». Дана освіта не являється педагогічною і не давала можливості прийняття позивача на педагогічну посаду за безстроковим трудовим договором. Тому тільки використання механізму, визначеного частиною 5 статті 58 Закону України «Про освіту» дало можливість відповідачу прийняти ОСОБА_1 на педагогічну посаду, по замовчуванню за строковим трудовим договором. Відповідач вважає абсолютно надуманими, необґрунтованими та безпідставними доводи позовної заяви, де позивач вказує нібито бажання відповідача таким чином розірвати строковий договір в інтересах третіх осіб. Якщо б такий намір був у відповідача, то ОСОБА_1 не призначали б педагога наставника як інтерну та не включили б у списки на атестацію у 2025 року. Адже саме атестація і її успішне проходження є обов`язковою умовою для продовження роботи у закладі загальної середньої освіти. А тому вимоги позивача, викладені в позовній заяві не можуть бути визнані через необхідність застосування у даному трудовому спорі спеціального законодавства над загальним. Так, Верховний Суд неодноразово у своїй практиці під час вирішення питання співвідношення загальної та спеціальної норми звертав увагу на необхідності застосування спеціального закону перед загальним, зазначаючи, що при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм необхідно керуватися принципом lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для даної справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною. Відповідач просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання трудового договору укладеним на невизначений строк та скасування наказу - відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.12.2024 року витребувано у Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, , 80335, Львівська область, Львівський район, с. Лавриків, вул. Клубна, 32: оригінал заяви ОСОБА_1 , що зареєстрована за номером 121, яка стала підставою для винесення наказу директора Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області №104-к «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 » від 29.08.2024 року; викопіювання із журналу вхідної кореспонденції Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів у якому відображено реєстрацію заяви ОСОБА_1 за №121. (арк. спр. 55-56).

08.01.2025 року до суду надійшла заява від Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в якій відповідачем повідомлено, що даних документів у відповідача немає, оскільки самому позивачу завідомо відомо за яких умов був виданий наказ №104-к «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 » від 29.08.2024 року (арк. спр. 92).

Ухвалою суду від 16.01.2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 наказ про призначення ОСОБА_1 № 96-к від 30 серпня 2023 року (арк. спр. 96-97).

На дану ухвалу до суду надійшов лист від ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 31 грудня 2024 року звернувся до голови комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою щодо надання йому відстрочки від призову за мобілізацією на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У додатках, які надійшли із заявою, наказ про призначення ОСОБА_1 №96-к від 30 серпня 2023 року був відсутній. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 надано суду копію довідки від 30.12.2024 року за підписом директора Лавриківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працює за основним місцем роботи в Лавриківському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів на посаді вчителя з інформатики на повну ставку з навантаженням 22 год.

Ухвалою суду від 16.01.2025 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.03.2025 року у відкритому судовому засіданні, викликано в судове засідання свідків (арк. спр. 101-102).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 03.03.2025 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яциник В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Додатково зазначив, що з ОСОБА_1 було укладено договір на невизначений строк. ОСОБА_1 працював і працює вчителем. Оскаржений наказ №104-к «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 », яким змінено умови працевлаштування з безстрокового договору на строковий терміном на 1 рік, був виданий відповідачем в односторонньому порядку. Заяви за №121 про укладення строкового трудового договору позивач не писав, а писав лише первинну заяву за №52 від 29.08.2023 року. Також представник звертає увагу на те, що відповідач видав два накази №96-к від 30 серпня 2023 року і на одному з них міститься підпис позивача, а на другому - ні. Другий наказ №96-к від 30 серпня 2023 року з`явився вже при зверненні позивача до суду з позовом. У розділі ІІІ Інструкції з діловодства у закладах загальної середньої освіти передбачено, що після підписання наказу зміни до нього вносяться лише шляхом видання нового наказу про внесення змін, однак в даному випадку є два ідентичні накази.

Представник відповідача директор Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області Опенченко В.М. в судовому засіданні 03.03.2025 року щодо задоволення позовних вимог заперечила та просила у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача адвокат Щедрик М.І. в судовому засіданні зазначила, що 30.08.2023 року відповідачем був виданий наказ №96-к про прийняття на роботу позивача, однак, в цьому наказі не було вказано строку прийняття позивача на роботу. Це була технічна помилка. Даний наказ був направлений у відділ освіти і були виявлені недоліки, які були усунені і були внесені зміни. Посилання представника позивача на Розділ ІІІ Інструкції з діловодства у закладах загальної середньої освіти не відміняє того, що дані правовідносини є строковими, оскільки позивач приймався на роботу не як педагогічний працівник, і міг бути прийняти лише на строковий трудовий договір і тут згоди позивача не потребується. Крім того, позивач знав, що він приймається на роботу на строковий трудовий договір. Позивач має пройти атестацію і лише тоді з ним може бути укладений договір на невизначений строк. Допустивши технічну помилку при видачі наказу №96-к, така була усунута і наказ був виданий в новій редакції. Представник просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні 03.03.2025 року свідок ОСОБА_3 , зазначила, що вона є головою об`єднаної територіальної організації профспілки працівників освіти і науки України Жовіквської, Рава-Руської міських, Куликівської селищної, Добросинсько-Магерівської сільської територіальних громад. Свідок надала показання про те, що осінню минулого року до неї подзвонила ОСОБА_4 і сказала, що її звинувачують в тому, що вона прийняла на строковий договір людину без фахової освіти, і що їй погрожують судом і адвокатами. Свідок зазначила, що вона відповіла ОСОБА_5 , що остання все правильно зробила. Свідок також ствердила, що звернень в пофспілку щодо упередженого ставлення до працівників з боку директора школи ОСОБА_4 не було. Свідок пояснила, що з 2017 року заклади освіти отримали автономію, однак, бази під це не було зроблено. Зазначила, що помилки допускаються, це є частиною нашого життя, але, зазвичай, це не доходить до письмових звернень. Також свідок ствердила, що ОСОБА_4 є відповідальною, як директор школи вона працює до пізнього вечора та ще біля 21.00 год. буває на роботі. Умови щодо праці та годин, які надані позивачу директором школи ОСОБА_4 , є дуже добрими.

В судове засідання 03.03.2025 року як свідок прибула ОСОБА_6 , яка зазначила, що вона є вчителем англійської мови в Лавриківському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, позивач ОСОБА_1 є її сином, а тому вона на підставі змісту ст. 63 Конституції України, свідчень надавати не буде.

Допитана в судовому засіданні 03.03.2025 року свідок ОСОБА_7 , зазначила, що вона працює заступником директора з навчально-виховної роботи в Лавриківському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, позивач є зятем рідного брата її чоловіка. Свідок надала показання про те, що приймає на роботу директор школи, до неї з приводу працевлаштування позивача на роботу ніхто не звертався. З наказом, яким було прийнято позивача на роботу, вона була ознайомлена. Пригадує, що це була друга половина серпня 2023 року. Наказ було відправлено в бухгалтерію, яка виявила недоліки і вказала, що в наказі не зазначено строку. Вона лише чула, що позивач мав підійти і написати заяву. Позивач відмовився писати заяву про прийняття на роботу на один рік. Контроль за виконанням наказу було покладено на неї і вона ознайомлювала позивача з технікою безпеки.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 82 ЦПК України визначає підстави звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 5-1 Конституції України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Усі трудові правовідносини повинні ґрунтуватися на принципах соціального захисту та рівності для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, що, зокрема, має відображатись у встановленні вичерпного переліку умов та підстав припинення таких відносин.

Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами статті 23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Роботодавець зобов`язаний інформувати працівників, які працюють за строковим трудовим договором, про вакансії, що відповідають їх кваліфікації та передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору, а також забезпечити рівні можливості таких працівників для його укладення.

Судом у даній справі встановлено такі обставини.

29.08.2023 року ОСОБА_1 написав заяву на ім`я директора Лавриківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів В.Опенченко, в якій просив прийняти його на посаду вчителя інформатики з 1 вересня 2023 року. Дана заява зареєстрована за №52 (арк. спр. 7, 9).

30.08.2023 року директором Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області Василиною Опенченко видано наказ №96-к «Про призначення ОСОБА_1 », згідно з яким призначено ОСОБА_1 на посаду вчителя інформатики з 1 вересня 2023 р. на підставі заяви ОСОБА_1 зареєстрованої за номером 52. В наказі зазначено, що тижневе навантаження становить 16 год; стаж роботи на дату прийняття відсутній. В наказі також зазначено, що з таким ознайомлені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (арк. спр. 8).

29.08.2024 року директором Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області Василиною Опенченко видано наказ №104-к «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 », згідно із яким продовжено строковий трудовий договір з ОСОБА_1 терміном на 1 рік до 31 серпня 2025 року. Контроль за виконанням наказу покладено на заступника з НВР ОСОБА_7 . В наказі зазначено, що такий видано на підставі заяви ОСОБА_1 , яка зареєстрована за номером 121 (арк. спр. 8 зворот).

Як зазначили сторони в судовому засіданні, що також підтверджується витребуваною на ухвалу суду інформацією з Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, позивач ОСОБА_1 заяви про продовження строкового договору, яка зареєстрована за номером 121, не писав.

Відтак, позивач продовжив працювати на запропонованих йому попередніх умовах, тобто на умовах безстрокового трудового договору.

Суд зазначає, що укладення строкового трудового договору можливе за погодженням сторін, без згоди працівника укладення такого договору є неможливим.

Таким чином, волевиявлення позивача на укладення строкового трудового договору не підтверджується жодними доказами.

Оскільки позивач заяви на укладення строкового трудового договору, яка зареєстрована за номером 121, не писав, відтак наказ №104-к «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 » відповідно до якого продовжено строковий трудовий договір з ОСОБА_1 терміном на 1 рік до 31 серпня 2025 року за відсутності заяви ОСОБА_1 , не відображає волевиявлення позивача на укладення цього строкового договору.

Трудовий договір визначає взаємні права та обов`язки сторін, умови праці працівника. Їх сукупність складає зміст трудового договору. Основна частина таких умов, прав і обов`язків регулюється законодавством про працю у централізованому порядку (тривалість робочого часу, відпусток, правила охорони праці і т.д.) та колективним договором і не може змінюватися за згодою сторін. До обов`язкових, окрім вже зазначених умов про місце роботи, трудову функцію, час початку виконання трудової функції, розмір винагороди за виконану роботу, відносять і умову про строк дії трудового договору.

Правове становище працівників, що уклали строкові трудові договори, загалом не відрізняється від правового становища працівників, які уклали трудові угоди на невизначений термін (зокрема, вони також мають право на відпустку, грошову компенсацію за невикористану відпустку тощо). Найсуттєвішою ж відмінністю між безстроковими та строковими трудовими договорами є те, що останні, зазвичай, припиняються внаслідок закінчення строку, на який їх було укладено (при цьому не потрібно ані заяви працівника, ані обґрунтування причин його звільнення).

Відповідно до ч. 2 ст.22 Закону України «Про повну загальну середню освіту», педагогічні працівники закладів освіти приймаються на роботу за трудовими договорами відповідно до вимог цього Закону та законодавства про працю.

На посади педагогічних працівників приймаються особи, які мають педагогічну освіту, вищу освіту та/або професійну кваліфікацію, вільно володіють державною мовою (для громадян України) або володіють державною мовою в обсязі, достатньому для спілкування (для іноземців та осіб без громадянства), моральні якості та фізичний і психічний стан здоров`я яких дозволяють виконувати професійні обов`язки (ч.1 ст. 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту»).

Згідно із Законом України «Про освіту», керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки.

У Рішенні від 07.07.2004 року №14-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що свобода праці означає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей; реалізація права громадянина на працю здійснюється в спосіб укладення ним трудового договору і виконання кола обов`язків за своєю спеціальністю, кваліфікацією або посадою, що визначено структурою і штатним розписом підприємства, установи чи організації.

Укладаючи трудовий договір з роботодавцями, громадяни реалізують своє конституційне право на працю, добровільно вступають у трудові правовідносини, набуваючи конкретних трудових прав і обов`язків; трудовий договір є основним юридичним фактом, із яким пов`язано виникнення, зміна чи припинення трудових правовідносин (Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 року №12-рп/98).

Зокрема, при укладенні трудового договору на визначений строк, цей строк встановлюється за погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт)).

Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.

Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати протиправним та скасувати наказ директора Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області №104-к від 29.08.2024 року «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 ».

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 заяви на укладення строкового трудового договору, яка зареєстрована за номером 121 і яка стала підставою для видачі директором школи наказу №104-к «Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 », не писав, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині скасування наказу №104-к, та вважає ефективним і належним способом захисту трудових прав визнання оскарженого наказу незаконним.

Позивач ОСОБА_1 також просить визнати укладений трудовий договір від 30.08.2023 року між ним та Лавриківським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, на невизначений строк.

Щодо цих позовних вимог ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 29.08.2023 року ОСОБА_1 написав заяву на ім`я директора Лавриківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів В.Опенченко, в якій просив прийняти його на посаду вчителя інформатики з 1 вересня 2023 року, яка зареєстрована за №52 (арк. спр. 7, 9).

30.08.2023 року директором Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області Василиною Опенченко видано наказ №96-к «Про призначення ОСОБА_1 » згідно з яким призначено ОСОБА_1 на посаду вчителя інформатики з 1 вересня 2023 р. на підставі заяви ОСОБА_1 , зареєстрованої за номером 52. В цьому наказі строк укладення трудового договору між сторонами не погоджувався, а тому трудовий договір був укладений на невизначений строк.

Копію цього наказу надано суду як позивачем так і відповідачем. В цьому наказі зазначено, що з таким ознайомлені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (арк. спр. 8, 29).

Крім того, відповідачем до відзиву на позовну заяву надано копію наказу №96-к «Про призначення ОСОБА_1 » згідно з яким ОСОБА_1 призначено на посаду вчителя інформатики з 1 вересня 2023 р. по 31.08.2024 р. на підставі заяви ОСОБА_1 зареєстрованої за номером 52 (арк. спр. 30).

Як зазначено у відзиві та стверджено стороною відповідача в судовому засіданні під час розгляду справи, після виявлення недоліків наказу про призначення ОСОБА_1 , № 96-к, даний наказ був виданий у новій редакції.

У розділі ІІІ Інструкції з діловодства у закладах загальної середньої освіти. Яка затверджена наказом від 25.06.2018 № 676 Міністерства освіти і науки України, зазначено, що наказ - розпорядчий документ, який видає керівник закладу на правах єдиноначальності та в межах своєї компетенції, обов`язковий для виконання підлеглими. Накази видаються з основної діяльності, адміністративно-господарських, кадрових питань закладу, а також руху учнів. Накази з основної діяльності, адміністративно-господарських, кадрових питань, руху учнів/вихованців підписуються керівником закладу, а за його відсутності - особою, яка виконує його обов`язки, та реєструються в журналах реєстрації наказів. Після підписання наказу зміни до нього вносяться лише шляхом видання нового наказу про внесення змін.

З урахуванням наведеного вище, оскільки після видачі наказу №96-к «Про призначення ОСОБА_1 » від 30.08.2023 року згідно з яким призначено ОСОБА_1 на посаду вчителя інформатики з 1 вересня 2023 р., тобто без визначення строку, зміни у такий наказ у визначеному законодавством порядку не вносилися і новий наказ про такі зміни не видавався, суд вважає, що такий наказ є чинним, а тому підстав для визнання укладеним трудового договору від 30.08.2023 року між позивачем та відповідачем на невизначений строк не має.

Інший наказ під таким самим номером - №96-к «Про призначення ОСОБА_1 » згідно з яким ОСОБА_1 призначено на посаду вчителя інформатики з 1 вересня 2023 р. по 31.08.2024 р., який надано стороною відповідача, не оспорюється і оцінка судом йому не надається (арк. спр. 30).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 при поданні позовної заяви через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір в сумі 1937 грн. 92 коп.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 968 грн. 96 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області №104-к від 29.08.2024 року "Про продовження строкового трудового договору з ОСОБА_1 "

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Лавриківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: Лавриківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, адреса: 80335, с.Лариків, вул.Клубна, 32, Львівського району Львівської області, .

Повне рішення суду складено 13.03.2025 року.

Суддя: Олещук М. М.