Справа № 699/932/24
Номер провадження № 2/699/54/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (ТОВ «БІЗПОЗИКА») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05.09.2023 між ним та відповідачем ОСОБА_1 , як Позичальником, укладено Договір № 473261-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями,підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало Позичальнику грошові кошти у розмірі 75 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 , котра була вказана Позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 26.05.2024 утворилась заборгованість за Договором № 473261-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 325 727,20 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 75 000,00 грн; суми прострочених платежів за процентами 239 477,20 грн; суми прострочених платежів за комісією 11 250,00 грн.

З огляду на викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за указаним кредитним договором у розмірі 325 727,20 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 75 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 239 477,20 грн; суми прострочених платежів за комісією 11 250,00 грн.

Протягом визначеного судом строку представник відповідача адвокат Усенко А.В. подав до суду відзив на позов, у якому просить у задоволенні позову відмовити частково, при цьому не зазначає, у якому саме розмірі позов визнається позивачем.

Відзив мотивований тим, що нарахована позивачем сума відсотків за кредитним договором у розмірі 239 477,20 грн не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. На думку представника висока ставка відсотків, передбачена договором, порушує принцип рівності сторін договору, не відповідає передбаченим ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем.

Представник відповідача зазначає, що у п.2.8 сторони обумовили сукупну вартість кредиту лище у розмірі 195 000,00 грн, яка включає 75 000,00 грн суми кредиту та 108 750,00 грн процентів за користування кредитом, комісію за надання кредиту у розмірі 11 250,00 грн. Вважає, що пред`явлення до відповідача вимоги у розмірі більшому за указану у договорі суму сукупної вартості кредиту є неправомірним.

Також представник відповідача вважає, що є незаконним нарахування відповідачем позивачу за кредитним договором комісії за надання кредиту у розмірі 11 250,00 грн, так як зі змісту кредитного договору неможливо визначити за які саме послуги, надані банком, стягується ця комісія.

Позивач надав суду відповідь на відзив, згідно з яким не погоджується з доводами відзиву та звертає увагу на ті обставини, що у відзиві на позов відповідач не заперечує фактів укладення кредитного договору з позивачем, отримання кредитних коштів за кредитним договором та наявності заборгованості за кредитним договором.

Щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами, то позивач зазначає, що її розмір, як істотна умова кредитного договору, був узгоджений між позивачем та відповідачем при укладенні кредитного договору. Відповідач знав та повинен був знати умови підписаного ним договору та його правила, і в разі незгоди міг відмовитися від його підписання.

Щодо стягнення комісії за надання кредиту позивач вважає, встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач, уклавши кредитний договір, погодився сплатити комісію за надання кредиту. Звертають увагу суду, що у кредитному договорі встановлено саме комісію саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, вона є разовою та розмір її є незмінним, а тому відома судова практика АТ КБ "Приватбанк" щодо комісії за обслуговування кредиту не має братися судом до уваги під час вирішення цієї справи

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19.06.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Також указаною ухвалою суду за клопотання позивача було витребувано у АТ КБ "Приватбанк" інформацію про те, чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 05.09.2023 по 20.02.2024.

Ухвалою суду від 28.11.2024 справу призначено до судового розгляду.

Будучи належним чином повідомленим, позивач у судове засідання свого представника не направив, у позовній заяві та у відповіді на відзив просив здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися, направивши до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до вимог ч. 14 ст.7, ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види кредитування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 05.09.2023 року направив відповідачу ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 473261-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.22-26) на вказаних у оферті умовах: розмір кредиту 75 000,00 грн, строк кредитування - 24 тижні, стандартна процентна ставка за кредитом фіксована 2,00 в день, знижена процентна ставка фіксована 1,15012667 у день; комісія за надання кредиту 11 250,00 грн, розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору; орієнтовна загальна вартість кредиту 195 000,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9 168,16 процентів.

05.09.2023 відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування, аналогічні викладеним у оферті та графік платежів згідно умов обраних клієнтом.

Після цього відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) і 05.09.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем було укладено електронний Договір № 473261-КС-003 про надання кредиту, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.11-18).

Відповідно до п. 2.1. Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає відповідачу грошові кошти у розмірі 75 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з п.2.5 Договору кредиту комісія за надання кредиту становить 11 250,00 грн, розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку Договору і не може бути збільшено Кредитодавцем у односторонньому порядку.

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить: стандартна процентна ставка - 2,00 проценти в день, фіксована, понижена - 1,15012667 процентів за кожен день користування, фіксована Кредитом.

Понижена процентна ставка застосовується за умови погашення позичальником кредиту у строки визначені графіком погашення заборгованості (п.3.2.1.)

Термін дії договору - до 20.02.2024 (п.2.7), строк, на який надається кредит 24 тижні.

Пунктом 3.2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою, вказаною у п. 2.4. Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів.

Пунктом 3.2.3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору

Відповідно до п.3.1, 8 Договору кредитні кошти надаються позичальнику протягом трьох робочих днів з дня укладення Договору безготівково шляхом переказу на указаний ним картковий рахунок НОМЕР_4 .

Пункт 7.9 Договору встановлює порядок укладення Договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.

На виконання ухвали суду від 19.06.2024 АТ КБ "ПриватБанк" надіслав лист, згідно з яким на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 . Також банком надано виписку за указаним картковим рахунком за період з 05.09.2023 по 20.02.2024, з якої вбачається, що 05.09.2023 на цей картковий рахунок були зараховані кошти 25 000,00 грн, 25 000,00 грн, 25 000,00 грн, що у загальній сумі становить 75 000,00 грн. У наданій АТ КБ "ПриватБанк" відсутні дані про те, що перераховані кошти є саме наданими кредитними коштами за кредитним договором № 473261-КС-003 від 05.09.2024.

При цьому суд враховує, що відповідач не оспорює фактів укладення кредитного договору з позивачем, отримання кредитних коштів за кредитним договором та наявності заборгованості за кредитним договором.

До позовної заяви позивач додав розрахунок заборгованості за кредитом № 473261-КС-003 від 05.09.2024, з якого вбачається що відповідач не сплачував заборгованість за кредитом взагалі. Залишок заборгованості за цим кредитом станом на 26.05.2024 становить 325 727.20 грн, яка складається з : з тіла кредиту 75 000,00 грн; відсотків 239 477,20 грн; комісії 11 250,00 грн.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2023 між позивачем і відповідачем було укладено Договір № 473261-КС-003 про надання кредиту (споживчий кредит). Указаний кредитний договір був укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів`та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.ст.207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, які чітко виписані у договорі.

Тобто суд виходить з того, що відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах.

Щодо процентів за користування кредитними коштами.

Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить стандартна процентна ставка - 2,00000000 проценти в день, знижена процентна ставка - 1,15012667 процентів за кожен день користування Кредитом.

Сторони домовилися, що знижена процентна ставка нараховується за умови повернення позичальником кредиту відповідно до погодженого сторонами графіку платежів. У іншому випадку проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною процентною ставкою.

З наданого позивачем Розрахунку заборгованості за кредитом убачається, що за зниженою процетною ставкою 1,15012667 % у день позивач нараховував відповідачу проценти з 05.09.2023 до 28.09.2023. Сума процентів склала 3 715,32 грн.

Однак, відповідач не дотримався узгодженого сторонами графіку платежів і відповідач, починаючи з 29.09.2023 і до 20.02.2024, нараховував відповідачу проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,00000000 проценти в день, про що надано суду Розрахунок заборгованості за кредитом.

Щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами, то сторона відповідача у відзиві зазначає про те, що її розмір є несправделиво високим. Суд звертає увагу, що розмір відсоткової ставки, як істотна умова кредитного договору, був узгоджений між позивачем та відповідачем при укладенні кредитного договору. Відповідач знав та повинен був знати умови підписаного ним договору та його правила, і в разі незгоди міг відмовитися від його підписання.

Разом з тим, щодо твердження сторони відповідача про встановлення несправедливо високої відсоткової ставки у кредитному договорі № 473261-КС-003 від 05.09.2023, суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023, статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % .

При цьому ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачає, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Кредитний договір укладено 05.09.2023 на строк до 20.02.2024, і оскільки у період його дії 24.12.2023 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", то суд вважає, що слід перерахувати розмір нарахованих відповідачу відсотків за користування кредитом з розрахунку 1% у день від залишку несплаченого тіла кредиту, який становить 75 000,00 грн, тобто розмір відсотків складе 750,00 грн на день і становитиме за указаний період з 05.09.2023 до 20.02.2024 126 000,00 грн (750,00 грн х 168 днів).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 126 000,00 грн.

Щодо комісії за надання кредиту.

Згідно з п. 2.5 Договору кредиту комісія за надання кредиту становить 11 250,00 грн.

Сторона відповідача вважає незаконним нарахування відповідачем позивачу за кредитним договором комісії за надання кредиту, так як зі змісту кредитного договору неможливо визначити за які саме надані банком послуги стягується комісія.

Сторона позивача вважає, що встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору.

Суд виходить з того, що ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» після 10.06.2017 зазнала суттєвих змін. Зі статті були виключені пункти щодо незаконності стягнення банками комісійної винагороди.

Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються у тому числі комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Тобто є законним включення до кредитного договору комісії за надання кредиту, а відтак судом така умова кредитного договору не може бути визнана нікчемною з власної ініціативи чи з ініціативи відповідача, який заперечує проти позову з цих підстав.

Разом з тим ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів» лишилася незмінною і визначає основні принципи договору між надавачем і споживачем послуг. Відповідно до вимог вказаної статті, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими; умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача; якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Тобто, несправедливі умови споживчого договору є оспорюваними і якщо споживач вважає умови договору несправедливими, то він вправі їх оспорити і при наявності до того підстав суд визнає такі умови недійсними.

У цій справі відповідач, як споживач, зустрічного позову про визнання недійсною умови договору про встановлення комісії за надання кредиту не заявляв, тому суд вирішує справу в межах заявлених вимог.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 11 250,00 грн.

Отже, суд установив, що за кредитним договором № 473261-КС-003 від 05.09.2023, укладеним між позивачем та відповідачем, відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 75 000,00 грн. Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернув навіть частково.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентам, комісією вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а саме на загальну суму 212 250,00 грн, яка складається із 75 000,00 грн заборгованості за тілом кредитом, 126 000,00 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, 11 250.00 грн - комісії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволено на 65,16%, отже судовий збір у розмірі 3 908,73 грн, сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду, підлягає стягненню із відповідача у розмірі 2546,93 грн .

Керуючись ст. 13, 76-78, 81, 137, 141, 263 - 265, 282, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за Договором № 473261-КС-003 про надання кредиту від 05.09.2023, у розмірі 212 250,00 (двісті дванадцять тисяч двісті п`ятдесят грн 00 коп.) грн, яка складається із 75 000,00 (сімдесят п`ять тисяч грн 00 коп.) грн заборгованості за тілом кредитом, 126 000,00 (сто двадцять шість тисяч грн 00 коп.) грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, та комісії у розмірі 11 250,00 грн (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят грн 00 коп.) грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2546,93 грн (дві тисячі п`ятсот сорок шість грн 93 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", , адреса місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, м. Київ, 01133, інші дані суду не відомі.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.