У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі судді Гребенюка В.В., секретаря судового засідання Годованюк Ю.Р., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про поділ майна подружжя.

Ухвалою Суду від 19.11.2024, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання на 21.01.2025.

13.12.2024 до суду надійшла зустрічна позовна заява про поділ майна подружжя.

Ухвалою Суду від 18.12.2024 прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя об`єднавши його в одне провадження з первісним позовом.

Так, Ухвалою Суду від 18.12.2024 накладено арешт на спірний автомобіль, що належить позивачу.

27.02.2025 до суду від відповідача надійшла заява про забезпечення позову, розглянувши яку, суд дійшов до наступних висновків.

Заява обгрунтована тим, що позивач не виконує вимоги Ухвал від 18.12.2024 та від 04.02.2025 про забезпечення позову, а відтак, заявник просить суд: забезпечити позов шляхом заборони позивачу користуватися, експлуатувати автомобіль, здійснювати заміну запчастин, ключів сигналізації, тощо автомобіля марки NISSAN, модель: X-TRAIL, рік випуску: 2019, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 (надалі за текстом - спірний автомобіль), а також зобов`язати позивача повернути спірний автомобіль на місце його знаходження, звідки його було забрано 31.01.2025 близько 22:00, а саме: АДРЕСА_1 (парковка біля будинку).

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перелік видів забезпечення позову передбачений статтею 150 ЦПК України, у якій, зокрема, визначено, що позов забезпечується арештом майна, забороною вчиняти певні дії.

Частиною десятою статті 150 ЦПК України встановлена заборона вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідач вказує, що необхідність забезпечення позову полягає у тому, що позивач не виконує Ухвалу Суду від 04.02.2025, що негативно впливає на інтереси відповідача.

Ухвалою Суду від 04.02.2025 забезпечено позов шляхом передачі спірного автомобіля на час розгляду та вирішення справи на відповідальне зберігання відповідача, в порядку ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідач в заяві про забезпечення позову вказує, що 06.02.2025 приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання Ухвали віл 04.02.2025 та що виконавцем вчиняються дії щодо виконання рішення суду.

Проте, у матеріалах поданої заяви про забезпечення позову відсутні докази, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі, при тому, що судом вже накладено арешт на спірний автмообіль, що свідчить про те, що наведені у заяві доводи не можуть бути покладеними в обґрунтування відповідної ухвали.

Крім того, саме лише посилання заявника на утруднення чи неможливість виконання рішення у зв`язку з тим, що позивач ухиляється від виконання зобов`язання, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст. 149 ЦПК України.

Поруч з цим, як стверджується заявником особисто станом на дату звернення до суду з заявою про забезпечення позову відповідачем вчиняються дії щодо виконання Ухвали від 04.02.2025 у межах виконавчого провадження, судовий контроль за виконанням якої регулюється Розділом VII ЦПК України, а не положеннями про забезпечення позову.

Відтак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст.ст. 149 - 150, 158, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі за у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя- відмовити;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Гребенюк