Справа № 931/924/24
Провадження № 2/931/75/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Безп`ятко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Левчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

27 грудня 2024 року від позивача через засоби поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 березня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №9462910_RESTRUCT від 11 березня 2021 року, підписанням якого відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. 26 червня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу №НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 року реєстру прав вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 44584,74 грн, з яких: 27904,33 грн загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,21 грн загальна заборгованість по відсотках; 16680,20 грн загальна заборгованість по комісії; 0 грн пеня/штрафи.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором № 9462910_RESTRUCT про надання кредиту від 21 березня 2021 року в розмірі 44584,74 грн, з яких: 27904,33 грн загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,21 грн загальна заборгованість по відсотках; 16680,20 грн загальна заборгованість по комісії; 0 грн пеня/штрафи, а також понесені судові витрати.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 30 грудня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 29 січня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання та відсутністю відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання розгляд справи відкладено на 27 лютого 2025 року, у якому оголошено перерву до 12 березня 2025 року.

22 січня 2025 року представник відповідача Зачепіло З.Я. через засоби поштового зв`язку направила до суду відзив на позовну заяву, який надійшов 03.02.2025, у якому зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази перерахування кредитних коштів позичальнику за договором про комплексне обслуговування фізичних осіб №9462910 RESTRUCT, які підтверджують видачу кредитних коштів ОСОБА_1 . Розрахунок заборгованості за кредитним договором, який складений самим кредитором, не є первинним документом та містить лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Вважає, що тільки виписки по рахунках або касовий документ можуть бути належними доказами щодо заборгованості. Також зазначає про відсутність у матеріалах справи доказів передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача, та сплати первісному кредитору коштів за Договором факторингу. Вказує, що стягнення у розмірі 2,90% від суми наданого кредиту є неправомірним, оскільки банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем. Згідно графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, загальний розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості становить 30024,36 грн та перевищує проценти за користування кредитом 0,49 грн, що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. З урахуванням положень ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» такі умови договору є нікчемними, а тому вимоги банку про стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредиту у розмірі 16 680,20 грн, є необгрунтованими. Просить відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

31 січня 2025 року від представника позивача ОСОБА_2 через «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій вказує на те, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору, на погоджених умовах шляхом особистого підписання договору. Виходячи з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням оплати всіг благ передбачених кредитними договорами. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та, які б спростовували суму заборгованості. Зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними ордерами) на отримання та повернення відповідачем коштів за укладеним з первісним кредитором договору позики, так як позивач не є первісним кредитором, а дані документи формуються, складаються та зберігаються в банку, який видавав кредит. Відповідно до умов укладеного договору позики, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладанні договору позики. Доступ до виписок по картці, на яку перераховано кошти, має банк-емітент та відповідач ОСОБА_1 . Ні первісний кредитор, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською таємницею. Таким чином, відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання коштів. Крім того, з метою надання вичерпної інформації по справі, позивач звернувся до первісного кредитора із запитом про надання детальних розрахунків заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів позичальнику за укладеним договором, проте станом на 31.01.2025 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідь не надходила. Договір факторингу між первісним кредитором та позивачем укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. До відповіді на відзив позивач долучив платіжну інструкцію про сплату за договором факторингу та витяг з реєстру боржників. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 71 на звороті). Одночасно у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за її відсутності, а також просить у разі неявки відповідача до суду постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 3). Також представник позивача у відповіді на відзив просила розгляд справи проводити за її відсутності (а.с. 52).

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. До відзиву на позовну заяву представником відповідача долучено клопотання, у якому просить розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника за наявними в справі матеріалами (а.с. 65).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 11 березня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір № 9462910_RESTRUCT про надання кредиту. Підписанням цієї заяви-договору відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті банку: https://tascombank.ua, на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, і беззастережно приєднався до умов договору (а.с. 5-6).

Згідно умов даного договору, АТ «Таскомбанк» надало ОСОБА_1 кредит на рефінансування діючої кредитної заборгованості в АТ «Таскомбанк» в розмірі 28758,93 грн строком на 36 місяців (з 11.03.2021 по 11.03.2024), із сплатою процентів за користування кредитом 0,001 % річних, комісією за обслуговування кредиту 2.90% на місяць від основної суми кредиту.

Відповідно до п.3 розділу 2 Заяви-договору, платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупності вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в додатку №1 до заяви-договору.

Згідно графіку платежів і обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, загальна вартість кредиту становить 58783,76 грн, з якої 28758,93 грн сума кредиту за договором, 0,49 грн проценти за користування кредитом, 30024,36 грн комісія за обслуговування кредитної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

26 червня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/20-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, які зазначені в реєстрі прав вимоги, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 10-11).

Згідно акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 року, АТ «Таскомбанк» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 року (а.с. 12).

Із витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 року вбачається, що у ОСОБА_1 згідно кредитного договору №9462910_RESTRUCT від 11.03.2021 сума заборгованості становить 44584,74 грн, з яких 27904,33 грн загальна заборгованість за тілом кредиту, 0,21 грн загальна заборгованість за відсотками, 16680,20 грн загальна заборгованість за комісією, 0,00 грн пеня/штрафи (а.с 13).

Як вбачається з доводів позовної заяви відповідач свої зобов`язання за договором про надання кредиту належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту.

Згідно розрахунку за кредитним договором № 9462910_RESTRUCT від 11.03.2021 року за період з 26.06.2024 по 30.11.2024, сформованого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», сума заборгованості ОСОБА_1 становить 44584,74 грн, з яких загальна заборгованість за тілом кредиту 27904,33 грн, загальна заборгованість за відсотками 0,21 грн, загальна заборгованість за комісією 16680,20 грн, пеня/штрафи 0,00 грн (а.с. 9).

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відзиві відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів про перерахування кредитних коштів позичальнику за кредитним договором та відсутні первинні документи, які підтверджують видачу кредитних коштів.

Зі змісту договору №9462910_RESTRUCT про надання кредиту від 11 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 доручив перерахувати зараховані кредитні кошти надані йому первісним кредитором для погашення заборгованості за кредитним договором №505/4149307-СК від 06.12.2017 року у сумі 28758,93 грн з його поточного рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк» на рахунок НОМЕР_2 в АТ «Таскомбанк».

В даному випадку при зверненні до суду з позовом позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не було надано виписок з рахунку первісного кредитора або інших платіжних документів, які б підтверджували перерахування ОСОБА_1 коштів у розмірі, вказаному у договорі №9462910_RESTRUCT про надання кредиту від 11 березня 2021 року. Однак, суд зазначає, що саме позичальник має повний доступ до свого банківського рахунку і він мав можливість представити суду виписку в підтвердження відсутності надходження коштів від позикодавця на виконання укладеного договору, проте відповідач таким правом не скористався. Крім того, як вбачається із витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 року та розрахунку за кредитним договором № 9462910_RESTRUCT від 11.03.2021 року за період з 26.06.2024 по 30.11.2024, сформованого ТОВ «ФК «ЄАПБ», відповідачем було частково погашено заборгованість, що додатково підтверджує наявність згоди ОСОБА_1 на укладення кредитного договору, оскільки він певний час виконував його умови.

Щодо відсутності у матеріалах справи належних та достовірних доказів передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача, зокрема, відсутності підтвердження сплати первісному кредитору коштів за договорами факторингу.

Відповідно до п. 2.3. вищезазначеного договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 року відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку №2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно п.3.1 цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору.

Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 року підписаний клієнтом ТОВ «Таскомбанк» та фактором ТОВ «ФК «ЄАПБ» та скріплений їх печатками 26 червня 2024 року, що підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу.

Крім того, представником позивача до відповіді на відзив було долучено платіжну інструкцію в національній валюті від 26 червня 2024 року № 21522 про оплату за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 (а.с. 58), а також витяг з реєстру прав вимог додаток №1 до договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 року, в якому зазначено боржника ОСОБА_1 (а.с. 54-56).

Таким чином, позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» доведено факт переходу до нього права вимоги за за договором № 9462910_RESTRUCT про надання кредиту від 11 березня 2021 року, укладеного між ТОВ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , і він вправі пред`являти відповідні вимоги про стягнення коштів.

Щодо заперечення представника відповідача про стягнення комісії за обслуговування кредиту в розмірі 16680,20 грн суд зазначає наступне.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору, на погоджених умовах шляхом особистого підписання договору.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Крім того, згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, наведеним у постанові від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21, провадження N 61-4202сво22, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З матеріалів справи вбачається,що, встановивши у заяві-договорі №9462910_RESTRUCT від 11 березня 2021 року сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,90 % від основної суми кредиту, банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору.

Враховуючи вищенаведене, положення пункту 1.1.5. заяви-договору № 9462910_RESTRUCT про надання кредиту від 11 березня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Таскомбанк», щодо обов`язку сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 2,90 % від суми кредиту, є нікчемними. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в розмірі 16680,2 грн, задоволенню не підлягають.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, з врахуванням досліджених обставин справи в сукупності, те, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт утворення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками у відповідача перед позивачем за кредитним договором, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, а також порушує права та законні інтереси кредитодавця у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором №9462910_RESTRUCT про надання кредиту від 11 березня 2021 року в сумі 27904,54 грн, з яких 27904,33 грн загальна заборгованість за тілом кредиту, 0,21 грн загальна заборгованість за відсотками.

Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1895,22 грн.

На підставі ст. ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором № 9462910_RESTRUCT про надання кредиту від 11 березня 2021 року у розмірі 27904 (двадцять сім тисяч дев`ятсот чотири) гривні 54 коп., з яких 27904,33 грн загальна заборгованість за тілом кредиту, 0,21 грн загальна заборгованість за відсотками.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1895 (одна тисяча вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 22 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, адреса для листування: 07400, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх № 4, Київська область, , реквізити IBAN № НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 12.03.2025 року.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко