Справа № 189/455/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.03.2025 року с-ще Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю секретаря судового засідання Копиці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, а саме, просила суд стягнути з ТОВ «Відродження» на свою користь заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки кадастровий №:01:001:2277 від 01.08.2015 року за 2023-2024 роки з урахуванням пені, 3% річних та втрат від інфляції в розмірі 23724,33 грн. та стягнути суму сплаченого судового збору. Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 згідно державного акта на право приватної власності на землю IV-ДП № 041231 є власником земельної ділянки площею 2,940 га, кадастровий номер :01:001:2277, розташованої на території Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та відповідачем TOB «Відродження» 01.08.2015 року, земельна ділянка площею 2,940 га, кадастровий номер :01:001:2277, була передана в оренду відповідачу - ТОВ «Відродження». Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.08.2015 року кадастровий номер :01:001:2277, відповідач зобов?язується протягом строку дії договору оренди земельної ділянки за кожен рік користування земельною ділянкою, не пізніше 30 листопада кожного року дії договору оренди земельної ділянки сплачувати орендну плату в розмірі 5100,00 грн. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 31.01.2025 року № 0412-25-01255, орендна за земельну ділянку кадастровий номер :01:001:2277 в 2023 р. нарахована в розмірі 10546,58 грн., що за мінусом податку та військового збору складає 8490.00 грн. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 31.01.2025 року № 0412-25- 01255 вбачається, що ТОВ «Відродження»: - в 2018 році нараховано орендну плату в розмірі 8788,83 грн., виплачено в 2018 р. - 395,04 грн., виплачено в 2019 році - 8393,79 грн. (з урахуванням податку). - в 2019 році нараховано орендну плату в розмірі 8788,82 грн., виплачено в 2020 р. - 8788,82 грн., виплачено в 2020 році 11689,44 грн. (з урахуванням податку). - в 2020 році нараховано орендну плату в розмірі 8788,82 грн., виплачено в 2021 р. - 8788,82 грн. (з урахуванням податку) - в 2021 році нараховано орендну плату в розмірі 10546,58 грн., виплачено в 2022 р. - 10546,58 грн. (з урахуванням податку та військового збору). - в 2022 році нараховано орендну плату в розмірі 10546,58 грн., виплачено в 2023 р. - 10546,58 грн. (з урахуванням податку та військового збору). - в 2023 році нараховано орендну плату в розмірі 10546,58 грн., орендну плату не виплачено. - Інформація щодо нарахування та виплати орендної плати за 2024 р. у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 31.01.2025 року № 0412-25-01255 відсутня, а отже не виплачена. Орендну плату за 2023-2024 рр. ТОВ «Відродження» не виплачено, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 31.01.2025 року № 0412-25-01255. Згідно договору оренди земельної ділянки від 01.08.2015 року орендна плата повинна бути сплачена не пізніше 30 листопада кожного року дії договору оренди земельної ділянки. ОСОБА_1 неодноразово зверталася в усній формі до ТОВ «Відродження» з питання виплати заборгованості за 2023-2024 року, але питання до цього часу так і залишилося не вирішеним.

26.02.2025 року позивачка ОСОБА_1 надала суду письмову заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила суд зменшити позовні вимоги, а саме, стягнути із відповідача на свою користь заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки кадастровий №:01:001:2277 від 01.08.2015 року за 2023 рік з урахуванням пені, 3% річних та втрат від інфляції в розмірі 15234,33 грн. та стягнути суму сплаченого судового збору.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, зменшені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Відродження» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю IV-ДП № 041231 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,940 га, кадастровий номер :01:001:2277, розташованої на території Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с. 7).

01.08.2015 року між ОСОБА_1 як власником земельної ділянки загальною площею 2,940 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - :01:001:2277 та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 7 років (а.с. 9).

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998р.№161-Х1У є спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 3 ст. 651 ЦК України).

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких, за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК, належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

У позові ОСОБА_1 зазначає, що їй не виплачена орендна плата за користування земельною ділянкою за 2023 рік, що складає з урахуванням пені, 3% річних та втрат від інфляції в розмірі 15234,33 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачу вчасно та в повному обсязі сплачена орендна плата за договором оренди землі за 2023 рік, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 31.01.2025 року (нараховано та сплачено ТОВ «Відродження» в грудні 2023 року 10546,58 грн. (а.с. 13).

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд приходить до висновку, що станом на день звернення позивача до суду з цим позовом та на протязі розгляду справи судом, позивачем не було надано належних та допустимих доказів несвоєчасної сплати орендної плати за 2023 рік з боку відповідача.

Таким чином, суд встановив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того факту, що відповідачем не було виплачено орендної плати за договором оренди земельної ділянки кадастровий №:01:001:2277 від 01.08.2015 року за 2023 рік.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення орендної плати з урахуванням індексу інфляції та штрафних санкцій за 2023 рік не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 626, 629, 770, 792, 1216, 1220, 1268 ЦК України, ст. ст. 13, 15, 21, 32 Закону України «Про оренди землі», ст. ст. 3, 12, 13, 76-78, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова

12.03.2025