Справа №345/442/25
Провадження № 2/345/482/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

представника позивача Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Войнилівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , якому на праві власності належала земельна ділянка площею 0,6731 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0257, яка була надана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, Калуський район, за межами с. Перекоси Войнилівська селищна рада, урочище «Коло комори».

29 листопада 2024 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області про видачу їй Свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Вивчивши документи, надані для оформлення спадщини, нотаріус вважає, що видати Свідоцтво про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,6731 га , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, неможливо у зв`язку з тим, що є розбіжності у відомостях про власника земельної ділянки. Зокрема: в Державному акті на право приватної власності на землю серії 11-!Ф № 023530, виданому 28 березня 2001 року Томашівською сільською Радою народних депутатів, власником зазначений « ОСОБА_2 »; у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024, створеному за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру 26 серпня 2024 року , відомості про власника земельної ділянки не зазначені; в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, орендодавцем земельної ділянки є: «Войнилівська селищна рада Калуського району Івано-Франківської області».

Позивачка зазначає, що підтвердження її права на земельну ділянку є для неї важливим, так як надасть змогу реалізувати в подальшому свої права та інтереси, отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укласти договір оренди земель сільськогосподарського призначення, тощо. У зв`язку з цим, позивачка просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 0,6731 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Івано-Франківська область, Калуський район, за межами с. Перекоси Войнилівська селищна рада, урочище «Коло комори» на підставі Державного Акту на право приватної власності серія ІІ-ІФ № 023530, виданого Томашівською сільською радою Івано-Франківської області 28.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 53 від 28.03.2001 р.

Ухвалою суду від 03.02.2025 прийнято справу до провадження, провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03.03.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки адвокат Коваленко О.В. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача Войнилівської селищної ради в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. У вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.23, 28).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача, приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9), витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.16) та довідкою селищної ради (а.с.8).

Станом на час смерті ОСОБА_2 ще не було запроваджено Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який діє згідно Порядку ведення реєстру ,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Право власності на земельну ділянку посвідчувалося державним актом ( ст.126 ЗК України в редакції, що діяла до 01.01.2013).

Таким чином, ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка в с.Перекоси, яка була надана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, який виданий Томашівською сільською радою 28.03.2001 (а.с.4).

29 листопада 2024 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області про видачу Свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Вивчивши документи, надані позивачкою для оформлення спадщини, нотаріус вважає, що видати Свідоцтво про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,6731 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, неможливо у зв`язку з тим, що є розбіжності у відомостях про власника земельної ділянки. Зокрема: в Державному акті на право приватної власності на землю серії 11-!Ф № 023530, виданому 28 березня 2001 року Томашівською сільською Радою народних депутатів, власником зазначений « ОСОБА_2 »; у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024, створеному за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру 26 серпня 2024 року, відомості про власника земельної ділянки не зазначені; в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, орендодавцем земельної ділянки є: «Войнилівська селищна рада Калуського району Івано-Франківської області» (а.с.5, 4, 10-11, 15).

На даний час земельній ділянці присвоєний кадастровий номер, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу: НВ-024 від 26.08.2024) щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,6731 га, в якому зазначена наступна інформація: землі сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :05:002:0257, Івано-Франківська область, Калуський район, с. Перекоси, Войнилівська селищна рада, урочище «Коло комори» (а.с.10-14).

Відповідно до даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 392525513 від 27.08.2024 року, здійснено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер якої :05:002:0257, строком на 7 років (дата державної реєстрації до 2013 року), дата закінчення дії: 01.11.2030. Орендодавець: Войнилівська селищна рада Калуського району Івано-Франківської області (а.с.15).

Спеціальні істотні умови таких договорів визначено у ч. 1 ст. 15 Закону України від 06.10.1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі» (далі Закон № 161): об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди;орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Строк дії договору оренди нерозподіленої земельної ділянки/ невитребуваного паю обмежується днем реєстрації державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку. Тобто такий договір оренди припиняється в день державної реєстрації права власності на земельну ділянку. При цьому будь яких договорів (додаткових угод) про його припинення складати непотрібно. Державна реєстрація припинення права оренди проводиться без подання відповідної заяви заявниками одночасно з державною реєстрацією права власності на відповідну земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що на час смерті свого чоловіка ОСОБА_2 позивачка постійно спільно з ним проживала, що підтверджується довідкою Войнилівської селищної ради від 10.07.2024 (а.с.8), тому позивачка ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка.Судом отримано достатньо доказів належності спадкодавцю спадкового майна. Відповідач Войнилівська селищна рада будь-яких заперечень щодо позову суду не надала. Тому суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується набуття ОСОБА_1 (позивачем у справі) права на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, Калуський район, за межами с. Перекоси Войнилівська селищна рада, урочище « Коло комори», та яка є спадковим майном після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_2 . Тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на земельну частку (пай) розміром 0,6731 га, яка розташована в Івано-Франківській області, Калуському районі, за межами с. Перекоси Войнилівської селищної ради, урочище «Коло комори» (земельна ділянка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ІФ № 023530, виданого Томашівською сільською радою Івано-Франківської області 28.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 53), кадастровий номер :05:002:0257.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий