Постанова

Іменем України

11 березня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/6248/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Стрижеуса А. М.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва

в складі судді Петрова Д. В.

від 19 листопада 2024 року

по справі №753/10962/24 Дарницького районного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 97 733 грн 50 коп.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що 07.07.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1234-8404 в електронній формі, відповідно до умов якого Позивач надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 29 500,00 грн зі строком надання кредиту 300 днів, із застосуванням зниженої % ставки у розмірі 1,20 % в день та стандартної % ставки - 2,00 % в день, а ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит та внести плату за кредитом.

Позивач свої зобов`язання перед Відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 07.02.2024 має заборгованість у розмірі 97 733,50 грн, яка складається: 29 500,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 68 233,50 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року позов задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку із чим просив скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2024 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

4. Аргументи учасників справи

4.1. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд дійшов помилкового висновку про виконання зобов`язання Позивача щодо видачі кредиту Відповідачу через відсутність первинних бухгалтерських документів у справі, які б підтвердили факт перерахування грошових коштів на картковий рахунок останнього.

Додав, що довідка, підписана директором Товариства, про перерахування грошових коштів не є первинним бухгалтерським документом, як і лист від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який також не містить повного номеру карток та належності Відповідачу. Так, 6 цифр в діапазоні від 0 до 9 відсутні та їх місці містися символ «*», що фактично створює один мільйон можливих комбінацій.

В іншому доводи апеляційної скарги стосуються неукладеності кредитного договору.

4.2. Доводи позивача

Заперечуючи проти апеляційної скарги Товариство подало відзив, у якому посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просило відмовити у задоволенні скарги, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Зокрема, Позивач зазначав, що на підтвердження своїх зобов`язань за кредитним договором щодо видачі кредиту шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок Відповідача, надав до суду першої інстанції довідку про перерахування суми кредиту та лист від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів на рахунок Відповідача, адже Товариство не є фінансовою установою та не відкриває рахунки для перерахування грошових коштів відповідачам, а тому за угодою між Товариством та Банком, останній здійснює переказ грошових коштів. Вказану угоду Позивач долучив до відзиву на апеляційну скаргу.

5. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 січня 2025 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали справи у суду першої інстанції.

28 січня 2025 року справа надійшла до Київського апеляційного суду.

6. Позиція сторін та учасників справи у судовому засіданні.

Скаржник - ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився (а. с. 223-224).

Позивач - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив (а. с. 223, 225).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їхніх представників.

7. Позиція Київського апеляційного суду

Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

8. Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття Відповідачу невідновлювальної кредитної лінії №1234-8404 (далі - Кредитний договір) (а. с. 19-30).

Згідно з п. 4.2 Кредитного договору кредит надається Відповідачу шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок Відповідача шляхом використання вказаних відповідачом Реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми здійснюється Кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання Відповідачу примірнику договору з додатками у електронному вигляді. Кредит вважається наданим з моменту списання грошових коштів з Банківського рахунку Кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений Відповідачом при оформленні кредиту.

9. Мотиви, якими керується Київський апеляційний суд та застосовані норми права

Звертаючись до суду з позовом, позивач доводив, що кредит надав відповідачу кредит у розмірі 29 500,00 на умовах Договору, а саме шляхом списання грошових коштів із рахунку Кредитодавця для наступного зарахування на банківську картку Відповідача.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, який укладався у електронній формі. За принципом презумпції правочину вказаний правочин є дійсним. Відповідач не надав доказів суду про визнання цього правочину недійсними чи його окремих положень.

Позивач доводив, що первісний кредитор за кредитним договором надав відповідачу 29 500,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається із позовної заяви на підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним Договором надано копію відповідного договору та додатків, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, довідку про перерахування суми кредиту та лист від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.16.2021 у справі №686/19271/19, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухобліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг.

Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі -Закон) як спеціальний закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Відповідно до п. 16.1. ст. 16. Закону до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Відповідно до п. 17.1. ст. 17 того ж Закону форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Згідно з ч. 19.1, 19.2. ст. 19 Закону порядок і строки зберігання, а також процедура знищення електронних документів, що застосовуються при проведенні переказу, встановлюються Національним банком України. Строки зберігання цих документів мають бути не меншими, ніж строки, встановлені для паперових документів аналогічного призначення. Електронні документи зберігаються на носіях інформації у формі, що дозволяє перевірити цілісність, достовірність та авторство електронних документів на цих носіях.

Згідно з ч. 22.1 ст. 22 Закону, ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» «Первинні документи та регістри бухгалтерського обліку»: Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

На аркуші справи 68-78 міститься копія листа без дати та номеру на адресу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (ЄДРОУ 14360570), в якому останній повідомляє про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.20219. При цьому вказаний лист не є первинним бухгалтерським документом, з якого можна встановити дійсність фінансової операції. Крім того, з даного листа вбачається, що переказ коштів здійснювався АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (ЄДРОУ 14360570), яке не є учасником даної справи. Крім того, до позову не долучено доказів на підтвердження підстав здійснення таких фінансових операцій. Копія договору №4010 від 02.12.20219 до суду першої інстанції не надавалася. А тому, вказаний доказ не свідчить про виконання кредитором умов договору з перерахування коштів на картковий рахунок відповідача.

На аркуші справи 31 міститься копія довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про видачу коштів за кредитом №1234-8404 від 07.07.2023, яка, хоч і підписана директором Товариства та містить печатку останнього, не є належним доказом виконання Кредитором п. 4.2 Кредитного договору, а саме списання грошових коштів із рахунку Товариства та зарахування на рахунок відповідача, адже не є первинним бухгалтерським документом.

Крім того, у всі доказах, наданих до суду, кредитна картка відповідача не містить повного номеру, а має вигляд « НОМЕР_1 », тобто 6 цифр у діапазоні від 0 до 9 приховані символом зірочкою, що фактично позбавляє можливості ототожнити вказаний номер карти із зазначеним у Договорі та усіх інших документа, зокрема листі від Банку та довідці Товариства, адже приховані 6 цифр у такому діапазоні можуть утворювати один мільйон комбінацій (610).

Оскільки до позовної заяви не долучено жодного із цих документів 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер, колегія суддів приходить до висновку про те, що за Кредитним Договором позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували, що кредитор виконав зобов`язання щодо видачі грошових коштів на картковий рахунок відповідача із Банківського рахунку Кредитодавця, як то передбачено п. 4.2 Кредитного договору.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Суд діє у спосіб, визначений Цивільним процесуальним кодексом України та з власної ініціативи не може долучати до матеріалів справи докази або витребовувати їх.

Позивач - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», згідно Статуту є юридичною особою та у своїй діяльності керується законодавством України, включаючи нормативно-правові акти Національного банку України. Зокрема у Товариство звертається до фахівців в галузі права, які готують позови та здійснюють представництво.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Коваленко Я. О., звертаючись до суду з даним позовом на підтвердження обґрунтувань позову в частині виконання зобов`язання первісного кредитора із надання позики, шляхом перерахування її на картковий рахунок відповідача надав лист від Товариства, яке не є учасником справи, про перерахування грошових коштів та довідку від самого Товариства, інших доказів на підтвердження заявлених вимог до суду першої інстанції не надав.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом Директор Товариства - Резуєв Є. В., просив розглядати справу без участі представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Отже, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» скористався своїм правом щодо подання доказів на власний розсуд та не надав до суду першої інстанції належних доказів на підтвердження видачі первісним кредитором ОСОБА_1 кредиту у розмірі 29 500 грн.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд. У позовній заяві представник Товариства не зазначав таких відомостей. А тому долучені до відзиву на апеляційну скаргу нові докази, які не подавалися до суду, в силу ст. 367 ЦПК України не приймаються колегією суддів.

Оскільки, як вказувалося вище, докази, надані позивачем до суду першої інстанції, не підтверджують отримання кредиту відповідачем, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими.

10. Висновки Київського апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

У зв`язку з тим, що суд, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про виконання умов п. 4.2 Кредитного договору із перерахування грошових коштів із власного рахунку Товариства на рахунок відповідача за відсутності первинних бухгалтерських документів на підтвердження таких обставин, то у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування рішення з ухваленням нового судового рішення про залишення позовних вимог без задоволення.

11. Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, то за приписами ч. 13. ст. 141 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Відтак, з Позивача на користь Відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 542,00 грн за подання апеляційної скарги (а. с. 167).

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ; місцезнаходження: бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

А. М. Стрижеус