Справа № 405/6554/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Волоткевича А.В.,

секретар судового засідання - Чала В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди в сумі 245 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що за час роботи в Державному підприємстві «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», у зв`язку із шкідливими умовами роботи, отримав хронічне професійне захворювання, яке призвело до втрати працездатності та встановлення інвалідності. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, вона позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, вона постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, вона постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання.

Ухвалою судді від 30.09.2024 прийнято до розгляду вказану справу, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

28.10.2024 до суду відповідачем подано відзив на позов, у якому заперечено позовні вимоги повністю. В обґрунтування відзиву зазначено, що моральна шкода, у зв`язку із наявним професійним захворюванням, відшкодована відповідачу на виконання укладеного між сторонами умов договору № 18/511 від 22.10.2020 про відшкодування моральної шкоди в сумі 8 000,00 грн, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

29.10.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

30.10.2024 до суду надійшла заява позивача про проведення судового засідання 30.10.2024 без участі представника позивача.

04.11.2024 до суду відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи та клопотання про витребування доказів.

07.11.2024 від позивача надійшло заперечення на клопотання про проведення судово-медичної експертизи.

03.12.2024 протокольною ухвалою суд відмовив в задоволенні клопотань відповідача про витребування доказів та призначення судової експертизи.

Ухвалою суду від 03.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову повністю.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач в період з 09.09.2004 по 19.08.2020 працював на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК» на різних посадах, відповідно до трудової книжки (а.с. 12-15).

Наказом від 19.08.2020 року №267 о/с позивача ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП України, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці (а.с. 15).

По факту виникнення у позивача хронічного професійного захворювання проведено розслідування та складено акт за формою П-4 від 23.10.2020 про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартроз у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня). - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група В. Легенева недостатність першого другого ступеня (а.с.16-19).

Згідно з п. 17 зазначеного акта професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи (18 років) в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК», недосконалість роботи технологічного обладнання, механізмів, що призводить до перевищення ГДР фізичного навантаження, пилу при виконанні професійних обов`язків в умовах несприятливого мікроклімату.

Пунктом 18 зазначеного акта визначено, що причинами виникнення професійного захворювання є: рівень фізичного перевантаження, а саме: час перебування в незручній робочій позі складає до 32,9% при нормі до 25%, робоча поза вимушена 12,8% при нормі до 10%, кількість вимушених (більше 300) нахилів корпусу за зміну становить до 198 при нормі 51-100 відносяться до ІІІ класу 1 ступеню важкості трудового процесу. За показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну ІІІ клас 2 ступінь напруженості трудового процесу. Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст кремнію діоксиду кристалічний (SiO2) від 10 до 70% ІІІ клас небезпеки до 2,7 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3; мікроклімат: Температура повітря робочої зони +10,0 0С при нормі +17 +26 0С, відносна вологість 94% при нормі Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 12.06.2023 року серія 12 ААА № 138072 позивачу первинно безтерміново встановлено 60% втрати професійної працездатності.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 10.11.2020 серія 12 ААБ № 568844 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності терміном на 1 рік (а.с. 21, 23).

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серія 12 ААА №085871 від 10.11.2020 позивачу вперше встановлено 60 % втрати професійної працездатності терміном на 1 рік з 04.11.2020 (а.с. 20, 22).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 13.10.2021 серія 12 ААБ № 575736 позивачу підтверджено третю групу інвалідності безтерміново (а.с. 24-25).

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серія 12 ААА №085179 від 13.10.2021 позивачу підтверджено 60 % втрати професійної працездатності безтерміново (а.с. 24-25).

Відповідно до договору №18/511 про відшкодування моральної шкоди від 22.10.2020, підписаний між ДП «СхідГЗК» в особі в.о. генерального директора Бендик А.М. та ОСОБА_1 , сторони дійшли згоди про те, що ДП «СхідГЗК» сплачує одноразову грошову виплату ОСОБА_1 у розмірі 8 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отриманого ним професійного захворювання. ОСОБА_1 відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювань. ДП «СхідГЗК», на виконання умов зазначеного договору сплатило позивачу моральну шкоду в сумі 6 440,00 грн (8000 грн за мінусом сплати податків), що підтверджується платіжним дорученням №2057 від 26.10.2020 (а.с. 49, 51).

В обґрунтування заперечення проти вимог позивача стороною відповідача вказано, що позивач скористався правом на одноразове відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням та отримає відповідну виплату, що в силу ч.5. ст. 23 ЦК України позбавляє позивача права повторно звертатися за відшкодуванням моральної шкоди.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо- геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я, їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо).

Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах.

Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як працівнику, належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

В своєму Рішенні від 27.01.2004 № 2 Конституційний Суд України визначив, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Судом відзначається, що у зв`язку із вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості в повній мірі реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища об`єктивно викликають у позивача переживання, страждання, стрес та депресію.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (справа «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

Дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15.

Суд звертає увагу, що завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Таким чином, суд не погоджується з твердженням сторони відповідача що позивач скористався правом на одноразове відшкодування моральної шкоди у розмірі 8 000,00 грн, оскільки договір про відшкодування моральної шкоди укладений до встановлення позивачу групи інвалідності та відсотків втрати працездатності, а тому на момент укладення Договору позивачу не було відомо чи призведе наявне в нього професійне захворювання до тимчасової втрати працездатності чи до стійкої втрати працездатності і ймовірної втрати професії. Вказані обставини також спростовують посилання відповідача на постанову Кропивницького апеляційного суду від 26.11.2024 у справі 205/1255/24, оскільки у зазначеній судовій справі договір про відшкодування моральної шкоди особі був укладений після встановлення йому групи інвалідності та відсотків втрати працездатності.

Крім того, Велика палата Верховного суду у п. 36 своєї постанови № 210/3177/17 від 20 листопада 2019 року зазначила, що право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

При обрахунку розміру моральної шкоди позивачу внаслідок професійного захворювання, суд бере до уваги кількість часу, яку ОСОБА_1 пропрацював у шкідливих умовах на підприємстві відповідача (більше 18 років), наявність в нього стійкої втрати працездатності, яка не відновиться та необхідності можливого навчання та опанування нової професії у зв`язку із ймовірною втратою наявної в нього професії за станом здоров`я, ступінь втрати ним працездатності через професійне захворювання (60%), глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, призначення позивачу третьої групи інвалідності безтерміново, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача, та вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в розмірі 245 000,00 грн, що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до положень Закону України від 16 січня 2020 року N 466-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", яким внесено зміни до п. п. 164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23.05.2020).

Чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві, а отже заподіяння шкоди життю та здоров`ю найвищого ступеня, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві, а тому стягнення моральної шкоди на користь позивача проводиться без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі N 180/683/13-ц та у постанові від 21 червня 2022 року у справі N 599/645/21.

У зв`язку з вищевикладеним, із ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 245 000,00 грн без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Керуючись статтями 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання суму грошових коштів у розмірі 245 000,00 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», адреса: 52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2, ідентифікаційний код 14309787.

Повне рішення складено 17.03.2025.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда А. В. Волоткевич