Справа № 152/59/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 березня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.,

за участі секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»

до ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

учасники справи не викликалися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь товариства 42640 грн боргу за кредитним договором № 23.05.2024-100002080 від 23 травня 2024 року, а також судові витрати.

2. Позов обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення позики не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію довідки-розрахунку, копію додатку до анкети позичальника, копію пропозиції про укладення кредитного договору (оферту), копію заявки, копію підтвердження платежу.

3. 10 лютого 2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій вона зазначила, що позовні вимоги сторона відповідача визнає частково. Відповідно до умов кредитного договору №23.05.2024-100002080 від 23 травня 2024 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 23 травня 2024 року; 2. Сума Кредиту: 13000 грн; 3. Строк, на який надається Кредит - 112 днів з дати його надання; 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 11 вересня 2024 року; 5. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. 6. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. При цьому Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. У Кредитному договорі №23.05.2024-100002080 від 23 травня 2024 року денна процентна ставка установлена на рівні 1.5%, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» і набрання ними чинності, установлення в умовах кредитного договору умов, які передбачають денну процентну ставку вище 1 % на день, а тим паче процентну ставку вище 1 % на день, яка, за своєю суттю, є складовою денної процентної ставки, суперечить вимогам чинного законодавства. Зазначений Закон України прийнятий 22 листопада 2023 року та набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір №23.05.2024-100002080 укладений 23 травня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування». Отже, відсоткова ставка, встановлена договором, не відповідає умовам чинного законодавства. Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Таким чином, представник відповідача вважає, що умови Кредитного договору в частині, яка суперечить приписам Закону України «Про споживче кредитування», є нікчемними. Отже, з відповідача на користь позивача підлягали б стягненню за Кредитним договором проценти за користування кредитними коштами протягом 112 днів у розмірі 14560 грн (13000 грн * 1% *112 днів), в той час як позивач нарахував та просить стягнути 21840 грн. Отже вимога про стягнення відсотків в сумі 7280 грн є незаконною. Тобто, з відповідача підлягає стягненню 14560 грн (13000 грн. * 1% *112 днів), що буде відповідати частини п`ятій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Що стосується стягнення комісії у розмірі 1300 грн, то ОСОБА_1 були надані кошти на споживчі цілі, а тому, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц зазначено, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За таких обставин, пункти кредитного договору про сплату комісії за надання кредитних коштів є нікчемними. Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24 лютого 2022 року, вона підлягає списанню кредитодавцем і вимога про її стягнення є безпідставною. У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача також просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу (а.с.32-36).

4. 20 лютого 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просив позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати. Представник зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 23 травня 2024 року; 2) подання відповідачем Заявки кредитного договору № 23.05.2024-100002080 (кредитної лінії) від 23 травня 2024 року; 3) надсилання відповідачем Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 23.05.2024-100002080 (кредитної лінії) від 23 травня 2024 року. Таким чином, було укладено Кредитний договір № 23.05.2024-1 травня 2024 року у електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової, згідно Закону України «Про електронну комерцію». Стороною позивача (Кредитодавця) документи, що складають Кредитний договір підписувались електронним підписом. Стороною відповідача документи, що складають Кредитний договір підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилався у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий - . За інформацією з Довідки ТОВ «Старт-мобайл» вих. № 13.02/25-1 від 13 лютого 2025року: «на номер абонента НОМЕР_1 23 травня 2024 року о 17-16-26». Саме його було використано відповідачем для підписання Кредитного договору - 23 травня 2024 року. Відтак, відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору). Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується Квитанцією № від 23 травня 2024 року, яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак - належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу. Отже, позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернетеквайрингу - Liqpay. Відтак, квитанція і є первинним платіжним документом. У п. 8 Заявки кредитного договору №23.05.2024-100002080 (кредитної лінії) зазначено: " Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - "Комісія") - 10% від суми Кредиту та дорівнює 1300 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту". Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу - інтернет-еквайрингу. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Проценти за кредитним договором не є мірою відповідальності, а є платою за користування чужими грошовими коштами. Слід зауважити, що на загальні витрати за кредитом впливає не тільки сам розмір процентної ставки, але і строк кредитування. Відтак, враховуючи строк кредитування, який становив 112 днів, розмір нарахованих процентів є співмірними. Жодних нарахувань процентів поза межами строку кредитування відповідачу не здійснювалось. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, денна процентна ставка у 1,5 % є застосовною та законною для договорів, укладених до 20 серпня 2024 року. Натомість, Кредитний договір №23.05.2024-100002080 було укладено 23 травня 2024 року.

5. Від представника відповідача адвоката Кришини А.М. 4 березня 2025 року надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якій вона просить позовну заяву задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 23.05.2024-100002080 від 23 травня 2024 року в розмірі 27560 грн., з яких: 13 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14560 грн - проценти за користування кредитом, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. У своїх запереченнях представник зазначає, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір укладено 23 травня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, то нарахування процентної ставки у відповідності до чинного законодавства здійснюється у розмірі 1 %. У той же час, перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Оскільки кредитний договір був укладений 23 травня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», то відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %. За вказаних обставин, беручи до уваги суму кредиту 13 000 грн та те, що денна відсоткова ставка не може перевищувати 1% день, розмір відсотків складає 130 грн в день. Таким чином, адвокат вважає, що умови Кредитного договору в частині, яка суперечить приписам Закону України «Про споживче кредитування», є нікчемними. Отже, розмір процентів за користування ОСОБА_1 кредитними коштами протягом 112 днів становить 14560 грн (13000 грн. * 1% *112 днів), в той час як позивач нарахував та просить стягнути 21840 грн. Тому вимога про стягнення процентів в сумі 7280 грн є незаконною. Представник відповідача звертає увагу суду, що в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія, навпаки умовами договору передбачено, що кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. Позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію, пов`язану з наданням кредиту, є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку з цим підстав стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 1300 грн, не має. Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24 лютого 2022 року, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення відсутні. Окрім того, у відповіді на відзив представник позивача не заперечує доводів представника відповідача щодо неправомірного нарахування неустойки, взагалі про нарахування неустойки не зазначає, однак просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача вказує, що ціна позову становить 42640 грн, а згідно картки субконто заборгованість по договору кредиту становить 36140 грн. При цьому з картки субконто (виписки по рахунку), долученої представником позивача до відповіді на відзив вбачається, що ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» не проводилося нарахування неустойки взагалі, а тому позивачем не доведено належним доказом того факту, що ним заявлена до ОСОБА_1 вимога про сплату неустойки. У відзиві на позовну заяву представником відповідача було заявлено вимогу про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу та подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, при цьому жодних заперечень стосовно означеної вимоги у відповіді на відзив представником позивача не зазначено, заяв та клопотань щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявлено.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та за відсутності представника позивача (а.с.5 на звороті).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою суду від 14 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати в строк до 10 лютого 2025 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк до 5 березня 2025 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.26).

8. Копія ухвали суду була надіслана відповідачеві судом (а.с.27), а копія позовної заяви з додатками була надіслана позивачем за адресою місця реєстрації відповідача (а.с.18-19). За наданою суду інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 14 січня 2025 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с.26). Поштову кореспонденцію, яка надсилалась судом відповідач отримав особисто 5 лютого 2025 року (а.с.31). В свою чергу, відповідно до роздруківки трекінгу «Укрпошта», копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 16 січня 2025 року (а.с.49).

9. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

10. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

11. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

12. Згідно із копією пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 23 травня 2024 року, ТОВ «Споживчий центр» пропонує укласти кредитний договір, який складається з пропозиції про укладення електронного кредитного договору (оферта), що розміщена на вебсайті Кредитодавця, заявки сформованої на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті Кредитодавця, та підписаної Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в СМС-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с.7-10).

13. Із копії заявки видно, що Кредитодавець, відповідно до умов договору №23.05.2024-100002080 від 23 травня 2024 року надає Позичальнику ( ОСОБА_1 ) кредит у сумі 13000 грн, строком на 112 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 11 вересня 2024 року. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту складає 10% від суми кредиту - 1300 грн. Неустойка: 130 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Відповідач підтвердив, що приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту). Крім цього, з метою отримання кредиту, відповідач вказав реквізити належного йому електронного платіжного засобу для надання коштів №5375-41ХХ-ХХХХ-8693 (а.с.11-12).

14. Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту відповідач особисто ознайомився із умовами кредитування 23 травня 2024 року (а.с.13-14).

15. Відповідно до копії даних до анкети, відповідач, з метою отримання кредиту, вказав свої персональні дані (а.с.15).

16. З копії довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №23.05.2024-100002080 від 23 травня 2024 року вбачається, що заборгованість відповідача за договором становить 42640 грн, яка складається із основного боргу в сумі 13000 грн, заборгованості за процентами в сумі 21840 грн, комісії в сумі 1300 грн та заборгованості за неустойкою в сумі 6500 грн (а.с.16).

17. Відповідно до копії квитанції про електронний переказ коштів «LIQPAY» від 23 травня 2024 року, по договору №23.05.2024-100002080 були перераховані кошти в сумі 13000 грн на картку № НОМЕР_2 (а.с.17).

18. Відповідно до копії довідки ТОВ «Старт-мобайл» № 13.02/25-1 від 13 лютого 2025 року, на номер абонента НОМЕР_1 23 травня 2024 року о 17:16:26 було доставлено SMS-повідомлення з текстом: «Код підтвердження : A669 Е669» (а.с.55).

19. Відповідно до картки субконто по кредитному договору, заборгованість ОСОБА_1 станом на 11 вересня 2024 року становить 36140 грн (а.с.56-59).

20. Згідно із копією візуальної форми послідовності дій учасників електронної комерції, щодо укладення електронної форми договору в інформаційно-телекомунікаційній системі по кредитному договору №23.05.2024-100002080 від 23 травня 2024 року, 23 травня 2024 року о 17-14-47 було здійснено ідентифікацію клієнта в ІТС; о 17-16-25 направлено клієнтом запиту (заяви) фінансовій установі щодо можливості отримання кредиту з інформацією про бажані параметри кредиту; о 17-16-26 направлено фінансовою установою клієнту одноразовий ідентифікатор; о 17-16-27 напрвілено позичальнику Паспорту споживчого кредиту; о 17-16-47 направлено позичальнику Заявки, Оферти та Акцепту, які містять істотні умови кредитного договору; о 17-16-55 підписано позичальником акцепт одноразовим ідентифікатором та направлено фінансовій установі; о 17-17-13 направлено фінансовою установою клієнту підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа (а.с.60).

V. Оцінка Суду.

21. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

22. Згідно з статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

23. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

24. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

25. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

26. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

27. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

28. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

29. Згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»,якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

30. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

31. Судом встановлено, що відповідач погодився на умови кредитного договору шляхом його підписання своїм електронним підписом та в подальшому, порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості за договором. Позивач вправі був з огляду на положення до пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» встановити в договорі процентну ставку в розмірі 1,5% в день.

32. Суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитним договором, щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, а тому порушене право позивача в цій частині підлягає судовому захисту. Окрім цього, за весь час від моменту укладення договору відповідач не здійснив жодної проплати в рахунок погашення заборгованості за договором.

33. Разом з тим, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

34. На підставі вищевикладеного вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 6500 грн задоволенню не підлягають.

35. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та одноразовою комісією за послугу перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний відповідачем, з використанням стороннього сервісу - інтернет-еквайрингу.

VI. Розподіл судових витрат.

36. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

37. Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2053,23 (а.с.1) грн.

38. Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

39. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу представник відповідача надала суду копію договору №б/н про надання правової допомоги від 5 лютого 2025 року, копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 5 лютого 2025 року на суму 3000 грн, копію платіжного доручення на суму 3000 грн, копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 3 березня 2025 року на суму 2000 грн, копію платіжного доручення на суму 2000 грн.

40. При визначенні суми відшкодування Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

41. Враховуючи, що позов задоволено частково, а саме на 85 %, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача суму понесених витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

З цих підстав,

Керуючись статтями 141, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 527, 530, 610, 628, 629, 639, 1050, 1054 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №23.05.2024-100002080 від 23 травня 2024 року, у розмірі 36140 (тридцять шість тисяч сто сорок) грн, з них: 13000 грн основний борг, 21840 грн заборгованість по процентах та 1300 грн - комісія.

3. В задоволенні позовних вимог про стягнення 6500 грн заборгованості за неустойкою, - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2053 (дві тисячі п`ятдесят три) грн 23 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Повне рішення складено 13 березня 2025 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, .

Представник позивача: за довіреністю від 27 грудня 2024 року №2712/25-02 ОСОБА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Кришина Альона Миколаївна, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №001127, видане на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 17 липня 2024 року №7/24, діє на підставі ордеру серії АВ №1182417 від 6 лютого 2024 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА