С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/6076/25
У Х В А Л А

І. Вступна частина

05 березня 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув у підготовчому засіданні заяву представника Позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Колектив індивідуальних забудовників «Солом`янський» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Повне товариство «Ломбард «Берман і компанія», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буглак Олеся Гурамівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Савенко Ірина Вікторівна про витребування майна.

ІІ. Описова частина

В жовтні 2024 року ЖБК «КІЗ «Солом`янський» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про витребування з його незаконного володіння об`єктів нерухомого майна: нежилого будинку (приміщення охорони) (літера Е) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) та нежилого будинку (приміщення охорони) (літера Ж), за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

В обгрунтування позову Позивач зазначив, що вказані об`єкти нерухомого майна протиправно вибули з володіння ЖБК на підставі кількох цивільно-правових угод.

З метою забезпечення позову представник Позивача просить накласти арешт на майно, яке є предметом позовних вимог, з метою усунення можливості його відчуження, що призвело б до невиправданого укладення захисту прав Позивача.

Тому Заявник просив накласти арешт на наступне майно:

-нежилий будинок (приміщення охорони) (літера Е) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00);

-нежилий будинок (приміщення охорони) (літера Ж), за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

Представник Позивача зазначає, що спірні об`єкти нерухомого майна вже неоднаразово відчужувалися, а тому ризик таких дій зі сторони Відповідача є суттєвим.

Представник Третьої особи Солов`я у підготовчому засіданні зазначив, що на спірні об`єкти нерухомого майна вже двічі накладений арешт, і застосування ще одного обтяження не має сенсу.

ІІІ. Мотивувальна частина

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є вимоги щодо повернення Позивачу двох об`єктів нерухомого майна, які вибули з його володіння поза його волею, і станом на день розгляду справи зареєстровані за Відповідачем.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги представника Позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, тому що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту зареєстрованого за Відповідачем майна, претензії на яке заявлені Позивачем, може призвести до неможливості виконання рішення про витребування майна у випадку задоволення позову.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, які є предметом спору.

При цьому обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими Позивачем вимогами, а обсяг обмеження прав власника не є надмірним, оскільки не позбавляє Відповідача користуватись належним йому майном згідно з цільовим призначенням.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалив:

1.Заяву представника Позивача адвоката Овсія Д.Ю. про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на наступні об`єкти нерухомого майна, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_1 :

-нежилий будинок (приміщення охорони) (літера Е) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00);

-нежилий будинок (приміщення охорони) (літера Ж), за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня її складання

3.Позивач: Житлово-будівельного кооперативу «Колектив індивідуальних забудовників «Солом`янський», адреса: м. Київ, вул. Польова, 91Б, літера «Е»; ;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: