Справа № 211/4684/15-ц
Провадження № 2-др/211/5/25
12 березня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
розглянувши в місті Кривий Ріг заяву представника відповідача адвоката Амельчишина О.В. про ухвалення додаткової ухвали,-
Представник ОСОБА_1 адвокат Амельчишин О.В., звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткової ухвали та вирішити питання про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача понесених останнім судових витрат у розмірі 8500,00 грн.
Заява обґрунтована тим, що ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.09.2023 відмовлено позивачу ОСОБА_3 у поновленні строку подання до виконання виконавчого документа виданого на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2018 року по справі №211/4684/15-ц (провадження №8/211/1/18) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором.
В зв`язку з розглядом вказаної заяви позивача, відповідачем ОСОБА_5 були понесені витрати на правову допомогу у розмірі 8500 грн. (4500 грн. за участь в судовому розгляді та 4000 грн. за складання заперечень на заяву про поновлення строку на поданні виконавчого документа до виконання). Вказані витрати підлягають стягненню з позивача. Про необхідність розподілу судових витрат відповідно до закону було зазначено ним запереченнях на заяву позивача.
Проте питання розподілу судових витрат судом вирішено не було. Тому у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України виникла необхідність у постановленні додаткової ухвали, оскільки в силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала суду є судовим рішенням.
Просив суду постановити додаткову ухвалу та вирішити питання про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених останнім судових витрат в сумі 8500 грн.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Через систему «Електронний суд» від адвоката Амельчишина О.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає.
Належним чином повідомлений про слухання справи адвокат Ващенко О.М. до суду не з`явився, минулого разу справа була відкладена за клопотанням адвоката Ващенко О.М., на момент розгляду справи пояснень чи заперечень від адвоката з приводу заяви про ухвалення додаткового рішення не надходило, заява про відкладення розгляду справи не надходила.
Згідно ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.09.2015 року по справі № 211/4684/15-ц (провадження № 2/211/1919/15) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено (а.с. 83-85). Вирішено:
«Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 суму заборгованості за договором позики у розмірі 6000 (шість тисяч ) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 пеню у розмірі 7 % в місяць, що становить 1761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна) грн. 29 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 1282 (одна тисяча двісті вісімдесят дві) грн. 19 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 суму інфляційних збитків у розмірі 1720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 29 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 суму 3 % річних за прострочення строків повернення суми позики та користування чужими грошовими коштами за договором позики у розмірі 64 (шістдесят чотири) грн. 11коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три ) грн. 60 коп.».
20.07.2018 представник позивача ОСОБА_6 отримав виконавчий лист та копію рішення суду (а.с. 89).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.02.2019 рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2018 скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.09.2015 за нововиявленими обставинами відмовлено.
У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення рішення суду до виконання у даній цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування заяви зазначив, що у зв`язку з довготривалим оскарженням рішення суду (перегляд за ново виявленими обставинами), а в подальшому запровадження антиковідних заходів та військового стану, що унеможливлювало реалізації його права на звернення до органів виконавчої служби, виникла необхідність в поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, що є підставою звернення з даною заявою до суду.
Він як стягувач звернувся до Довгинцівського ВДВС із виконавчим листом, але йому було відмовлено у відкритті виконавчого провадження через пропуск строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Просив суд поновити йому строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого в цивільній справі № 211/4684/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.03.2024 року, ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року залишено без змін.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Судом встановлено, що 04.08.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Амельчишин Олегом укладений договір про надання правової допомоги б/н.
Згідно п. 1.1.2 договору, замовник ( клієнт ) зобов`язується сплатити авансом виконавцю за надану правову допомогу в судовому розгляді справи в суді першої інстанції в розмірі 4500,00 грн.
Згідно п. 1.1.5 договору, замовник ( клієнт ) зобов`язується сплатити авансом виконавцю за надану правову допомогу за фактом виконаної роботи в розмірі 4000,00 грн.
Однак акту фактично виконаної роботи заявником не надано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис (детального опису робіт, виконаних адвокатом) лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункти 168-169 вказаної постанови).
Враховуючи, що розгляд справи відбувався без участі сторін, та їх представників, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат, відсутності акту фактично виконаних робіт, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, обсяг заяви, суд дійшов висновку про відшкодуванні понесених адвокатом витрат на професійну правничу допомогу частково в сумі 4500 гривень.
Керуючись ст. ст. 133,137, 141, 246, 260, 270 ЦПК України, суд,
Заяву представника відповідача адвоката Амельчишина О.В. про ухвалення додаткової ухвали - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на правову допомогу в розмірі 4500 ( чотири тисячі п`ятсот ) гривень 00 коп.
В іншій частині вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Н. О. Сарат