Справа № 149/2917/24
Провадження №2/149/152/25
Номер рядка звіту 15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.03.2025 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючї судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участі представника позивачів - адвоката Путіліна Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення державного реєстратора та припинення речового права,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вищевказаним позовом.

Позов мотивований тим, що рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 275 від 30.12.1999 р. ОСОБА_1 було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 754 кв.м. для обслуговування частини житлового будинку, а ОСОБА_2 було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. для обслуговування частини житлового будинку.

З метою завершення приватизації позивачами в 2023 році було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення на місцевості меж земельних ділянок та подано її до Хмільницької міської ради. Хмільницькою міською радою були затверджені документації та по суті повторно передано у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, які вже і так були передані нам у власність та проведено реєстрацію речового права.

У зв`язку з вищевикладеним позивачі просять скасувати п.1 рішення 55 сесії 8 скликання Хмільницької міської ради Вінницької області від 18.01.2024 "Про затвердження документації із землеустрою та безоплатно передачу у власність земельних ділянок", скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.02.2024 та припинити речове право із скасуванням запису про державну реєстрацію земельної ділянки в поземельній книзі.

Ухвалою суду від 13.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач у встановлений законом строк надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволені позовних вимог міська рада просить відмовити, оскільки жодних протиправних дій, які б порушили права і свободи позивачів не вчинялала. Міська рада при прийнятті оскаржуваного рішення діяла виключно згідно норм діючого законодавства України. Рішення 55 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання від 18.01.2024 року №2365 відносно гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 приймалось на підставі їх спільного клопотання від 27.12.2023 року №47437/08-14 в якому вони самі просили затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.1000 га., що розташована у АДРЕСА_1 та передати у власність.

Також, у заяві ОСОБА_1 до керівника відділу інвентаризації та землевпорядкування АПНВІ «Візит» від 30.10.2023 року зазначено, що право безкоштовної приватизації за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд не використане заявником (заява є частиною технічної документації).

14.10.2024 року представник позивачів надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що позивачі звертались із заявою до відповідча щодо безоплатної приватизації земельної ділянки, однак вони не являються фахівцями в галузі права і їм не відомо були обставини щодо можливості приватизації один раз за одним видом використання, тоді як рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 275 від 30.12,1999р. яким ОСОБА_1 було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 754 кв.м. для обслуговування частини житлового будинку, ОСОБА_2 було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 1000кв.м. для обслуговування частини житлового будинку мали бути відомі посадовим особам Хмільницької міської ради, які зобов"язані були повідомити позивачів про те, що підстав для повторної передачі у власність земельної ділянки немає. Тому з метою завершення приватизації ними було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення на місцевості меж земельних ділянок та подано іх до Хмільницько міської ради. Хмільницкою міською радою були затверджені вказані документації та по суті повторно передано у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговувани, та проведено реєстрацію речового права.

В судовому засіданні представник позивачів підтримує позовні вимоги та просить задоволити, посилаючись на обставини, що зазначені ним в позові. Вказує, що позивачам у 1999 році було окремо передано земельні ділянки як співвласникам будинку та рішення не скасовано. Повторно прийнявши рішення про передачу у власність земельної ділянки позивачам. Хмільницькою міською радою по суті прийнято рішення про повторну приватизацію. Також додав, що ОСОБА_1 подаючи на затвердження технічну документацію вважав. що земельна ділянка стосується лише його сестри .

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечує.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

На підставі свідоцтв про право на спадщину рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 275 від 30.12.1999 р. співвласнику житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 754 кв.м. для обслуговування частини житлового будинку. ОСОБА_2 співвласнику житлового будинку АДРЕСА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. для обслуговування частини житлового будинку.( а.с. 6,7,10,11).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.2023 року ОСОБА_1 є спадкоємцем 1/4 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ( копія а.с. 12).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав №368285843 1/2 частки житловго будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано 28.02.2024 за ОСОБА_2 ( копія а.с. 13).

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав ОСОБА_1 належить 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 ( копія а.с.14,16).

27.12.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали клопотання з додатками до Хмільницької міської ради у якому просять затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,1000 га, що розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:003:1741 ( копія а.с. 34-90).

Пунктом 1 рішення 55 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання від 18.01.2024 року №2365 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельну ділянку площею 0.1000 га., що розташована у АДРЕСА_1 (копія а.с. 17).

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав позивачі з 20.02.2024 є співвласниками земельної ділянки площею 0,10 га у АДРЕСА_1 (а.с. 18, 19)

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно ст. 6 Земельного кодексу України (1999 р) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян в томучислі для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу.

Статею 17 Кодексу передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Згідно ст. 22 Кодексу право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

У відповідності до ст. 67 Кодексу громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара.

Згідно п. 2 Декрету Кабінетів Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України, провадиться один раз, про що обов`язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює.

Аналогічна норма міститься у ч.4 ст. 116 ЗК України 2001 року.

Відповідно до вимог ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До заяви додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у власність передбачені ст. 121 ЗК України, зокрема громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Пунктом 1 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Як убачається з матеріалів справи реалізація рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 275 від 30.12.1999 р. відбувалась за правилами передбаченими Земельним кодексом України 2001 р на підставі ст. 118 та Перехідних положень ЗК України, які передбачають виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), її затвердження та передачу відповідачем земельної ділянки у власність.

Оскаржуваний п.1 рішення 55 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання від 18.01.2024 року не є повторною приватизацією земельної ділянки, як зазначає представник позивача, оскільки в обох рішеннях мова йде про одну і ту ж земельну ділянку, що в АДРЕСА_1 та є єдиним способом реалізації позивачами їх прав на землю за діючим Земельним кодексом України .

Представник позивача не навів достатніх аргументів, які б свідчили про порушення Хмільницькою міською радою прав позивачів при приватизації ними земельної ділянки, оскільки відповідно до вимог законодавства, яке діяло на момент прийняття рішення про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки (1999 р) так і на час його реалізації у 2024 діє вимога про норми безоплатної приватизації землі у розмірі не більше 0.1 га., а тому будучи співвласниками житлового будинку, позивачі можуть отримати у спільну власність земельну ділянку, розмір якої не перевищує 0,1 га.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для скасування пункту 1 рішення 55 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання від 18.01.2024 року №2365, яким ОСОБА_1 та ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельну ділянку площею 0.1000 га., що розташована у АДРЕСА_1 , не має.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 258,265,273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення державного реєстратора та припинення речового права відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча Марина РОБАК