Справа № 472/1216/24
Провадження №2/472/139/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Чорної О.В.,
представника позивача - адвоката Венделя О.М.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у с-щі Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
11 листопада 2024 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 є його батьком.
Він навчається у Навчально-науковому гуманітарному інституті Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова на денній формі навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому він звернувся до суду з вказаним позовом.
Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання, оскільки він продовжує навчання, в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи стягувати з 11 листопада 2024 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2028 року.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, забезпечив участь в судовому засіданні свого представника - адвоката Венделя О.М., який позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, зокрема зазначив, що позивач ОСОБА_2 є сином відповідача та до червня 2028 року навчатиметься у Навчально-науковому гуманітарному інституті Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова на денній формі навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Однак, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому він просить суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав позов частково, просив стягувати аліменти в меншому розмірі, ніж зазначено в позовній заяві, оскільки він ніде не працює, отримує пенсію 2900 гривень на місяць, є особою з інвалідністю 3-ї групи з дитинства.
Суд, заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Венделя О.М., відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком позивача - повнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
Відповідно до довідок від 15.10.2024 року № 109 та від 07.11.2024 року № 127 (а.с. 10-11) ОСОБА_2 навчається на І курсі Навчально-наукового гуманітарного інституту Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова на денній формі навчання. Термін навчання закінчується - 30 червня 2028 року. Вартість платної освітньої послуги за навчальний рік становить 14 000 гривень.
Відповідно до квитанції від 30.09.2024 року (а.с. 12) матір`ю позивача ОСОБА_3 було сплачено 7000 гривень за навчання сина за перше півріччя.
Крім того, на період навчання позивач проживає в м. Миколаїв в гуртожитку, в якому вартість проживання за рік становить 4500 гривень.
Відповідно до квитанції від 27.09.2024 року (а.с. 13) матір`ю позивача ОСОБА_3 було сплачено 2250 гривень за проживання сина в гуртожитку за перше півріччя.
Крім того, на період навчання позивач потребує кошти на продукти харчування, одяг, предмети гігієни, проїзд до місця навчання, приладдя, літературу для навчання, тощо.
Вказані витрати повністю сплачує його матір, а відповідач матеріальної допомоги не надає.
Матір позивача ОСОБА_3 є інвалідом 3-ї групи безстроково та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2980 гривень на місяць. Крім того, вона працює менеджером в АТ "Райффайзен Банк" та отримує заробітну плату в розмірі 26 746 гривень, без утримання обов`язкових платежів, щомісячно, що підтверджується довідкою МСЕК, пенсійним посвідченням та додвідками про її доходи (а.с. 14-17).
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.
Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Отже, позивач повинен довести як факт того, що він потребує матеріальної допомоги в зв`язку з проходженням навчання, так і факт спроможності батьків надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3-ї групи з дитинства безстроково та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2900 гривень на місяць. Офіційно не працює, але займається тимчасовими заробітками. Відповідно до довідки Вознесенської МСЕК має певні обмеження щодо умов та характеру праці, проте певними видами роботи може займатися. Доказів, що він за станом свого здоров`я зовсім не може працювати суду не надано, а тому суд вважає, що відповідач може працювати та отримувати дохід відповідно до рекомендацій Вознесенської МСЕК.
Законом передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання матеріальної допомого своїй дитині, яка продовжує навчання, другим з батьків.
Таким чином, враховуючи матеріальне становище батьків повнолітнього позивача ОСОБА_2 , приймаючи до уваги, що на даний час позивач ніде не працює, так як навчається на денній формі, проживає разом з матір`ю, яка не може в повній мірі забезпечити його матеріально, суд важає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача на період його навчання.
Закон при категорії розгляду даних справ покладає обов`язок на позивача довести те, що батько чи матір мають змогу надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Суд вважає, що позивачем доведено та судом встановлено можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено дослідженими доказами сукупність юридичних фактів, що дають підстави суду поклати на батька позивача обов`язок зі сплати аліментів на період навчання свого повнолітнього сина, оскільки ОСОБА_2 досяг 18 річного віку, навчається у Навчально-науковому гуманітарному інституті Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова на денній формі навчання, в зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги: оплати на харчування, проживання, оплати транспорту для прибуття на навчання, на придбання приладдя, необхідного для навчання; та наявністю у батька позивача можливості надавати таку допомогу, виходячи з того, що відповідач відповідно до довідки Вознесенської МСЕК має певні обмеження щодо умов та характеру праці, проте певними видами роботи може займатися. Доказів, що він за станом свого здоров`я зовсім не може працювати суду не надано, а тому суд вважає, що відповідач може працювати та отримувати дохід відповідно до рекомендацій Вознесенської МСЕК. Також відповідач отримує пенсію по інвалідності, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суду не надано. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач інших утриманців не має, то за таких обставин суд дійшов висновку про можливість сплати останнім аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має достатнього самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними 23-х років.
Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме, розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи стягувати з 11 листопада 2024 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2028 року, за умови що позивач буде навчатися, але не більше як до досягнення ним 23 років.
Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тому, необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211, 20 гривень, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач була звільнена.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженця смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , уродженця м. Миколаїв, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на період його навчання у Навчально-науковому гуманітарному інституті Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи стягувати з 11 листопада 2024 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2028 року, за умови що він буде навчатися, але не більше як до досягнення ним 23 років.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженця смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 14 лютого 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко