Провадження № 2/686/1602/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/24961/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 211 859,00 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди внаслідок вчинення ДТП.

Позов мотивує тим, що 26.06.2022 року відбулось ДТП за участю автомобіля під його керуванням та під керуванням відповідача. Винуватцем ДТП є відповідач ОСОБА_2 що встановлено постановою Хмельницького міськрайонного суду. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальних збитків у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу на суму 362 470,00 грн. Однак, страхова компанія виплатила 127 500,00 грн., а відповідач 2 500,00 грн. франшизи, залишкова вартість тз позивача після ДТП складає 20 611,00 грн., що не покриває розмір завданої шкоди. А тому позивач вважає, що відповідач має відшкодувати йому ще 211 859,00 грн., що становить різницю між завданою шкодою та компенсованими збитками. Також у зв`язку із ДТП позивач зазнав моральну шкоду, яку він оцінив у 5 000 грн. У зв`язку із наведеним позивач звернувся до суду.

17.09.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

27.09.2024 року по справі вживались заходи забезпечення позову.

18.12.2024 року справу призначено до слухання по суті.

Позивач в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вказує, що у строки та порядку передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, ним буде подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та докази понесення таких витрат.

Представник відповідача в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності та відсутності відповідача, права якого порушені не будуть.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля Opel Corsa, держаний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 та водія автомобіля Nisan Patrol, держаний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який отримав тілесні ушкодження, а автомобіль механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як водія забезпеченого автомобіля Opel Corsa, держаний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у Акціонерного товариства «СГ «ТАС».

Вказані обставини підтверджуються копією Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, №АТ/1673933 від 22.02.2022 року, згідно з яким страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза 2 500,00 гривень.

16.09.2022 року, відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви, страховою компанією АТ «СГ «ТАС» було здійснено страхове відшкодування у розмірі 127 500 грн. (130 000-2 500) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за пошкодження транспортного засобу (як різниця від ліміту відповідальності страховика зменшену на розмір франшизи). Розмір франшизи (2 500,00 грн) сплатила ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2023 року у справі №686/1597/23 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

07.12.2023 року ухвалою суду призначено судову автотоварознавчу експертизу по цивільній справі № 686/1597/23.

Висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 26.01.2024 року за 062/23 установлено, що середня ринкова вартість автомобіля Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_2 , (VIN) НОМЕР_3 на момент ДТП, що сталася 26.06.2022 року, складає 362 470 грн. Вартiсть відновлювального ремонту (в т.ч. ПДВ) автомобiля Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_2 , (VIN) НОМЕР_3 на момент ДТП, що сталася 26.06.2022 року, з урахуванням зносу, складає 341 858 грн. Вартiсть матеріального збитку (в т.ч. ПДВ) завданого власнику автомобiля Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_2 , (VIN) НОМЕР_3 на момент ДТП, що сталася 26.06.2022 року, складає 362 470 грн. Вартість транспортного засобу Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_2 , (VIN) НОМЕР_3 у пошкодженому стані (залишкова вартість) після ДТП, яка мала місце 26.06.2022, складає 20 611 грн.

Ухвалою суду від 16.07.2024 року у справі №686/1597/23 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишено без розгляду.

Разом з тим, за наявності Висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 26.01.2024 року за 062/23, копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 211 859 грн. 00-2500-20611) як різницю між сумою вартості автомобіля до ДТП зменшеною на вартість страхового відшкодування (страхова виплата), зменшену на відшкодовану суму ОСОБА_2 (розмір франшизи) та зменшену на залишкову вартість автомобіля після ДТП.

Так, згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання майнової шкоди передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладеного договір страхування (подати допомогу, виконати послуги тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року в справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

У постанові Верховного Суду від 21.07.2021 року по справі №757/33065/18-ц про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначено, що якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Також, у прийнятій Верховним Судом постанові від 21.07.2021 року по справі №757/33065/18-ц Верховний Суд дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених вимог, а тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 211 859,00 грн. 00-2500-20611) як різниця між сумою вартості автомобіля до ДТП зменшеною на вартість страхового відшкодування (страхова виплата), зменшену на відшкодовану суму ОСОБА_2 (розмір франшизи) та зменшену на залишкову вартість автомобіля після ДТП.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. з ОСОБА_2 на користь позивача, суд зазначає наступне.

Верховний Суд України в п.3 Постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 визначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивач обґрунтовує моральну шкоду тим, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди він переніс душевні страждання, які виразилися в розладі здоров`я, оскільки за наслідком ДТП він отримав тілесні ушкодження, порушенні його спокою, життєвих стосунків з оточуючими. Також стверджує, що ДТП завдало додаткові труднощі його сім`ї і порушило звичайний ритм його життя. Завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із заподіяними тілесними ушкодженнями; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний Суд України в п.1 Постанови № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

В пункті 9 Постанови № 4 Верховний Суд України звертає увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Так, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є відповідач. ОСОБА_1 у зв`язку із ДТП переніс душевні страждання, які виразилися в розладі здоров`я та додаткових труднощах через неможливість користування автомобілем, що порушило звичайний ритм його життя.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність та обгрунтованість заявлених позивачем вимог в цій частині.

Оскільки вчинення ОСОБА_2 ДТП, призвело до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, то суд вважає, що з неї на користь позивача слід стягнути 5 000 грн. моральної шкоди, такий розмір буде достатнім та справедливим.

Судові витрати розподіляються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

За подання позову через систему «Електронний суд» із врахуванням пониженого коефіцієнту, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 663,83 грн. та 484,48 грн. за заяву про забезпечення позову, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Також суд зазначає, що із врахуванням положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, позивач не позбавлений права подати заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та докази їх понесення, оскільки ним було зроблено відповідну заяву.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 263 265 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 211 859,00 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та 5 000, 00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 148, 31 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 13.03.2025 року.

Суддя: