Провадження № 2/686/400/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку ст. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 81774 гривень 79 копійок боргу. На обґрунтування своїх вимог він вказав, що 26 серпня 2021року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно з умовами вказаного договору (розписки), відповідач отримав від нього суму грошових коштів у розмірі 40000 гривень, які зобов`язувався повернути до 26.11.2021 року. На підтвердження відносин, що випливають з договору позики, відповідачем було власноручно написано розписку.

Проте до цього часу відповідач не виконав взятих на себе грошових зобов`язань та ухиляється від їх виконання.

Таким чином, між сторонами була дотримана форма договору позики, який оформлено розпискою, чим посвідчено передання позивачем відповідачеві коштів в розмірі 40000 гривень у строк до 26.11.2021 року.

Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімумів доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Проценти за позикою від 26.08.2021 року складають 23224 грн. 11 коп.

Крім того, йому заподіяні, в результаті прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, збитки внаслідок інфляції становлять 14760 грн.00 коп.

Також, розмір трьох процентів річних від простроченої суми 40000 грн. за період з 26.11.2021 року по 21.10.2024 року складає 3790 грн. 68 коп.

Таким чином, в загальній сумі стягненню з відповідача на його користь підлягають грошові кошти в розмірі 81774 грн. 79 коп., а саме 40000 грн.00 коп.+ 23224 грн.11 коп.+ 14760 грн.00 коп.+ 3790 грн.68 коп).

Позивач направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 26.08.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно з умовами вказаного договору (розписки), відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 40000 гривень, які зобов`язувався повернути до 26.11.2021 року. На підтвердження відносин, що випливають з договору позики, відповідачем було власноручно написано розписку.

Доказів тому, що відповідач виконав умови договору позики, до суду не надано.

Згідно з нормами ст. 1046 та ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що згідно договору позики боржником борг мав бути повернутим до 26.11.2021 року, розмір відсотків не встановлено.

В судовому засіданні судом встановлено, що в порушення умов договору позики ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 40000 грн., а тому слід стягнути вказані кошти з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, суд вважає, що період нарахувань за ч. 2 ст. 625 ЦК України (проценти, інфляція, три проценти від простроченої суми) у даній справі становитиме 3506,48 грн. (проценти за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 року 1757,26 грн. (122,74+847,67+414,25+372,60)); (збитки заподіяні внаслідок інфляції за період з листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року 1453,33 грн. ( 53,33+240+520+640)); три проценти річних від простроченої суми 295,89 грн. (за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 року (40000х3%х90:365)) та з 23.02.2022 не може бути застосовано.

Враховуючи вищевикладене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 43506 грн. 48 коп. боргу з врахуванням процентів, інфляції, трьох процентів від простроченої суми).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 644 гривень 39 копійок.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає в АДРЕСА_2 - 43506 гривень 48 копійок боргу та 669 гривень20 копійок сплоченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.03.2025 року.

Суддя: О.В. Мазурок