Справа № 216/6408/23
провадження 2/216/276/25
РІШЕННЯ

іменем України

24 лютого 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Цимбалістенко О.В.

за участю

секретаря судового засідання Кулініча О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

встановив:

Суть справи.

Позивач звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом в якому просила:

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку.

В обґрунтування якого зазначила, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На даний період часу, згідно рішення по справі №216/3010/22 від 30 вересня 2022 року Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, шлюб між батьками дитини розірвано та стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки до досягнення повноліття на користь матері ОСОБА_1 .

Відповідач абсолютно не приймає ніяким чином участі у вихованні та утриманні дітей, сторони не проживають разом, утриманням дітей займається мати.

Так, згідно довідки від 24 липня 2023 року за вих. №07/27-876 виданої Державним університетом економіки та технологій, за підписом в.о. ректора Андія Шайкана зазначено, що ОСОБА_3 , дійсно є здобувачем освіти денної форми навчання 2 курсу, групи ІПЗ-22-2 факультету інформаційних технологій, строк навчаня з 01.09.2023 року по 31.01.2024 року на 2 курсі.

Враховуючи те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилось 18 років, а також враховуючи те, що він навчається з 2022 року у вищому навчальному закладі на денній формі, тому потребує матеріальної допомоги від батьків щодо утримання. Позивачу відомо достовірно, що відповідач офіційно працює і має дохід.

З урахуванням того, що відповідно до Закону України «Про вищу освіту» вища освіта - сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певного кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти, а компетентність - здатність особи успішно соціалізуватися, навчатися, провадити професійну діяльність, яка виникає на основі динамічної комбінації знань, умінь, навичок, способів мислення, поглядів, цінностей, інших особистих якостей, виходячи з інтересів повнолітнього ОСОБА_3 , який навчається, законним буде встановлення розміру аліментів 1/3 частки з усіх доходів відповідача.

Процесуальні дії суду та учасників справи.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі № 216/6408/23 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24 квітня 2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовної заяви. В обґрунтування позиції зазначив, що до винесення рішення про стягнення аліментів, відповідач завжди сплачував аліменти добровільно. Після того, як було винесено рішення про стягнення аліментів відповідач продовжував сплачувати аліменти на картку позивачки у розмірі 1/3 від його доходу. Крім всього відповідач перераховував і безпосередньо сину на картковий рахунок гроші та приймав участь у додаткових витратах на дітей, наприклад оплатив навчання в автошколі від 25.01.2023 року у розмірі 5000.00 грн. та 19.04.2023 у розмірі 4000.00 грн. та інші витрати, які відповідач несе добровільно і погоджує із сином.

Відповідач спілкується з дітьми, не дивлячись ні на які обставини. Син сторін ОСОБА_3 , фактично проживає з батьками позивача, але не з позивачкою, бо вона тільки інколи буває в Україні, а інший час живе за кордоном. Саме тому відповідачу взагалі не зрозуміло, чому позивач просить стягувати аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , якщо син сторін є повнолітнім і має право особисто отримувати аліменти.

Відповідач просить суд врахувати, що позивачка не надала доказів на підтвердження витрат, які вона несе у зв`язку з навчанням сина, так як син навчається на бюджетній основі, не користується гуртожитком, оскільки проживає у місті Кривий Ріг, де і знаходиться університет, а також те, що позивачка не надала розрахунку витрат, які необхідні для забезпечення витрат на навчання сина та належних письмових доказів на підтвердження його фінансового забезпечення.

З 05 березня 2023 року відповідач сплачує аліменти на спільну доньку із відповідачкою ОСОБА_4 у розмірі % частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_4 . 28 червня 2023 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 і ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_6 . Тобто з 28 червня 2023 року на утриманні відповідача перебуває ще дружина ОСОБА_5 яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та малолітній син ОСОБА_6 . Позивач вказує, що їй достовірно відомо, що відповідач офіційно працює і має дохід та є фізичною особою підприємцем, але від підприємницької діяльності відповідач не отримує прибутку, а отримує дохід тільки за його основним місцем роботи в ТОВ «Агрокамп» і його заробітна плата складає 7200,00 грн. 00 коп. за місяць, а заробітна плата до видачі 5796,00 грн. Інших доходів відповідач не має

Ухвалою від 02 травня 2024 року до участі у справі залучено третіх осіб та витребувано інформацію в порядку ст. 84 ЦПК України.

15 серпня 2024 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , який просив позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування позиції зазначив,що він навчаєть на денній формі навчання в Державному університеті економіки та технологій, на даний період часу перейшов на 3 курс, факультету інформаційних технологій, відповідно всі витрати на його навчання і його утримання несе мама.

Кошти на утримання ОСОБА_3 і утримання сестри ОСОБА_7 , мама ОСОБА_1 перераховує на рахунок бабусі, ОСОБА_8 .

В квітні 2024 року, коли ОСОБА_2 захворів і потрібні були витрати на його лікування, всі витрати понесла мати ОСОБА_1 .

Перебування ОСОБА_1 за кордоном, не спростовує факту, що позивач не проживає разом з сином, оскільки ОСОБА_1 вимушена працювати не в України, щоб мати можливість утримувати себе, сестру та сина, а також нести витрати на утримання будинку в якому всі прописані і проживають.

19 серпня 2024 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача ОСОБА_9 . В поясненнях зазначила, що, саме дії Відповідача призвели до того, що на початку повномасштабного вторгнення росії, ще перебуваючи в шлюбі сторони прийняли рішення, що ОСОБА_1 з донькою виїдуть з України на певний період часу, і коли вони повернулись через пару місяців, позивач дізналась про відкриту зраду чоловіка, що стало причиною розлучення, крім того, сторони працювали разом на власному ковбасному підприємстві, де ОСОБА_1 , була директором, але з літа 2022 року, ОСОБА_2 обмежив доступ до роботи, в результаті чого вона була позбавлена і роботи і заробітку. Відповідно, так як сім`я проживала в будинку по АДРЕСА_1 , який необхідно було оплачувати, діти навчались в школі і потребували допомоги, а всі витрати лягли на ОСОБА_1 , так Відповідач не допомагав і не допомагає в утриманні дітей, саме тому вимушена була виїхати за кордон, з метою роботи.

Підтвердженням утримання повнолітнього сина є постійне перерахування коштів, як на його рахунок, і щодо купівлі продуктів і побутових речей перераховуються кошти на рахунок мами позивачки ОСОБА_8 .

19 серпня 2024 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника відповідача ОСОБА_10 в яких зазначено, що пояснення і від сина і від представника позивачки є майже ідентичними, хіба, що у свої пояснення представник позивача додала додатки з квитанціями та більше розрахунків. Є ще одна відмінність: син пише, що йому відомо, що з весни 2022 року батько перестав ОСОБА_1 пускати до місця роботи і позивачка була вимушена поїхати на заробітки, а вже у поясненнях позивача вказують, що все таки влітку її не допустили до роботи і вона була змушена поїхати на заробітки. Судячи із того, що текст є майже ідентичним і зрозуміло, що і один і другий текст складала представник позивача стає зрозуміло, що син сторін був змушений підписати те, що йому сказали підписати. Позивачка дійсно, робить все для того щоб діти не спілкувалися ні з Відповідачем ні з бабусею зі сторони відповідача. Її особисті образи і те що відповідач знову одружився майже повністю зруйнували стосунки між батьком та дітьми. Але як зазначалося у відзиві і видно з рішення суду про розлучення відповідач намагався зберегти сім`ю. Всі доводи зазначені у поясненнях взагалі нічим не підтверджені.

06 лютого 2025 року та 21 лютого 2025 року на адресу суду надійшли клопотання про долучення додаткових доказів.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином, раніше було подано заяву, в якій позовні вимоги позивач та представник підтримують, просять суд їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, представник подав через «Електронний суд» заяву, в якій позовні вимоги не визнає та просить суд розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність відповідача.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Висновки суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення суду було розірвано,.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 04.04.2005 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

30 вересня 2022 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення у справі № 216/3010/22 про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3 , після чого в розмірі 1/4 % частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 на теперішній час є повнолітньою особою та відповідно до довідки №07-27/508 від 18 лютого 2025 року є студентом та здобувачем освіти Державного університету економіки і технологій, за денною формою навчання 3 курсу, групи ІПЗ-22-2, на бюджетній основі строк навчання за ОС «Бакалавр» - 4 роки, строк навчання на 3 курсі у 6 семестрі з 01 лютого 2025 року по 30 червня 2025 року.

З 05 березня 2023 року відповідач сплачує аліменти на спільну доньку із відповідачкою ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_4 .

28 червня 2023 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про шлюб, актовий запис № 561, серії НОМЕР_2 .

Від шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 417, серії НОМЕР_3 .

Тобто з 28 червня 2023 року на утриманні відповідача перебуває малолітній син ОСОБА_6 .

Повнолітній син сторін, ОСОБА_3 , потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням з боку батька, оскільки власних доходів не має, перебуває на утриманні матері, не в змозі самостійно утримувати себе та забезпечувати витрати на проїзд, харчування та предмети першої необхідності. Відповідач добровільної матеріальної допомоги не надає.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною третьою ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення, що передбачено ст. 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх, але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В пункті 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню, тому з урахуванням матеріального положення сторін, враховуючи, що відповідач є здоровою та працездатною особою, а його повнолітній син потребує допомоги у зв`язку із навчанням, приймаючи до уваги наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини від доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, на період навчання сина, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 141, 181, 182, 191, 198-200 СК України суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/8 частини від доходу (заробітку), на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця на період його навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів розпочати з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 06 червня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі, у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок).

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення складено та виготовлено 24 лютого 2025 року.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО