Справа № 507/196/25
Провадження № 2/507/134/2025
Номер рядка звіту 9
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" березня 2025 р. селище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Вужиловського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Войковської І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Позивач 24 січня 2025 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В обгрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що 25 липня 2024 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі продажу нежитлового приміщення бару «Берізка», загальною площею 41.30 кв.м. по АДРЕСА_1 . Згідно договору купівлі-продажу позивач отримав приміщення бару, а відповідач отримав кошти за продане нерухоме майно. Нотаріально сторони договір не уклали через неявку відповідача до нотаріальної контори. Вона зверталася до нотаріальної контори з приводу реєстрації свого права власності на підставі договору купівлі-продажу, однак їй відмовили через відсутність іншої сторони договору, а тому вона позбавлена можливості реалізувати своє право власності на придбане майно. Тому, позивач просила суд визнати договір купівлі продажу нежитлового приміщення бару «Берізка» дійсним та визнати за нею право власності на вказане майно.
Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала повністю і просила задовольнити його в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день час та місце розгляду справи відповідно до ст. ст. 128-130 ЦПК України.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 05 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні (а.с. 63).
28 лютого 2025 року підготовче судове засідання по справі закрити та призначено до розгляду в судовому засіданні.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Із копії договору купівлі-продажу від 14 березня 2015 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34907045 від 14.03.2015 року видно, що відповідач є власником нежитлового приміщення бар «Берізка», загальною площею 41.3 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).
Згідно додаткової угоди до договору оренди від 08 вересня 2014 року видно, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , на якій розташований бар «Берізка», Любашівською селищною радою передано в оренду відповідачу (а.с. 49).
З технічного паспорту на нежитлове приміщення бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 видно, що він складається з: нежитлового приміщення бар «Берізка, загальною площею 41.3 кв.м., який позначено літерою «А», кіоску, який позначено літерою «Б», вбиральні, яку позначено літерою «Д», колодязю, який позначено «№І» (а.с. 55).
Згідно договору купівлі-продажу від 25 липня 2024 року видно, що ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 нежитлове приміщення бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 . Продавець отримав кошти за продаж торгівельного комплексу, що підтверджується підписом відповідача в договорі, та підтверджують отримання ним коштів за продане майно, а саме 977050 гривень (а.с. 6).
З листа нотаріуса № 510/01-16 від 03.10.2024 року видно, що посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально неможливо через відсутність продавця (а.с. 56).
Вимоги про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним заявлені на підставі ч.2 ст.220 ЦК України та мотивовані домовленістю сторін щодо усіх істотних умов договору, повним виконанням договору зі сторони позивача, виконанням зі сторони відповідача та неможливістю його нотаріальної посвідчення через відсутність первинних документів про право власності.
Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Положенням ч. 1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що сторони фактично уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, виконали його умови, у зв`язку із чим є підстави для визнання за позивачем права власності на торгівельний комплекс.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ч. 1, 6 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Позивач не просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а отже підстави для відшкодування витрат відсутні.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 218, 331, 377, 392 ЦК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 24 липня 2024 року нежитлового приміщення бар «Берізка» по АДРЕСА_1 , який укладений між ОСОБА_2 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право приватної власності на нежитлове приміщення бар «Берізка», який складається з нежитлового приміщення бар «Берізка», загальною площею 41.3 кв.м., який позначено літерою «А», кіоску, який позначено літерою «Б», вбиральні, яку позначено літерою «Д», колодязю, який позначено «№І», що розташоване по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Вужиловський О.В.