Справа № 681/1502/24
Провадження № 2/681/115/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 березня 2025 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючої - судді Горгулько Н.А.,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

18.12.2024 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову посилається на те, що 07.05.2021 ОСОБА_1 уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») кредитний договір № .

На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

15.05.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та Товариством укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого, АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) Товариству за плату, а Товариство приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Так, відповідно до реєстру боржників від 15.05.2024 до вказаного договору факторингу Товариство набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25549,46 грн, з яких: 14390,45 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,26 грн - сума заборгованості за відсотками, 11157,75 - заборгованість за комісією.

Окрім того, 14.11.2021 ОСОБА_1 уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» договір №112418 про надання споживчого кредиту.

29.02.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та Товариством укладено договір факторингу №29022024 відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) Товариству за плату належні йому права вимоги, а Товариство приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 29.02.2024 до договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 Товариство набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5914 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3914 грн - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаними кредитними договорами на загальну суму 31463,46 грн.

26.12.2024 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання судом направлено копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, однак згідно з відмітки відділення Укрпошти від 30.01.2025 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк ОСОБА_1 відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, викладеною в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 07.05.2021 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір № на суму 21750 грн, з реальною річною процентною ставкою річних 69,37%, строком на 18 місяців, шляхом підписання Заяви-анкети на отримання послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с 9-10).

Цей Договір, Паспорт кредиту №5398060 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 01.01.2021 (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомилася до укладення Договору та до яких Позичальник приєднався підписавши Договір) складають єдиний кредитний договір.

Пунктом 5 паспорту кредиту №5398060 передбачено розмір щомісячної процентної ставки 2,7%.

Підписанням цього кредитного договору відповідач підтверджує, що він ознайомився з повною інформацією щодо умов та тарифів на послуги банку, вони йому зрозумілі та їх приймає.

За умовами кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк.

ТОВ «ФК «ЦФР» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредитні кошти згідно з умовами кредитного договору, однак позичальник свої зобов`язання за цим договором не виконав та не повернув, отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за вказаним кредитним договором.

Загальні витрати за кредитом 11622,35 грн, орієнтовна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 32322,35 грн (розділ 5 паспорта кредиту).

07.10.2016 між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, 15.05.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та Товариством укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого, АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) Товариства за плату, а Товариство приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с.15-18).

Так, відповідно до акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 та реєстру боржників від 15.05.2024 до вказаного договору факторингу Товариство набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25549,46 грн, з яких: 14390,45 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 1,26 грн - сума заборгованості за відсотками, 11157,75 грн - заборгованість за комісією (а.с. 19-20), що також зазначається і у даних розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 07.05.2021(а.с.14).

Окрім того, 14.11.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» (далі ТОВ «Селфі кредит») та відповідачем було укладено кредитний договір №112418, за яким останньому надано кредит на суму 2000 грн з фіксованою стандартною відсотковою ставкою 1,90% та за зниженою процентною ставкою 0,01% за один день користування кредитом, на строк 30 днів. Згідно з умовами даного договору, кредит надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором Е553 (а.с.25-29).

Згідно з п.п. 4.3.1. сторони домовились, що у випадку якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідкує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2-4.2.4 договору.

29.02.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та Товариством укладено договір факторингу №29022024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) Товариству за плату належні йому права вимоги, а Товариство приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.32-34).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №1 за договором факторингу №29022024 від 29.02.2024 та реєстру боржників до договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 Товариство набуло права грошових вимог відповідача в сумі 5914 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3914 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 35-36).

За даними розрахунку заборгованості за договором № 112418 від 14.11.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 29.02.2024 загальна сума заборгованості складає 5914 грн, з яких 2000 грн - за тілом кредиту, 3914 грн заборгованість за відсотками (а.с.37-38).

Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами.

Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу).

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Первісні кредитори виконали свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та договорами позики та надали відповідачу кредитні кошти згідно з умовами договорів.

Однак відповідач своїх зобов`язань за договорами не виконав, кредитних коштів та процентів за користування ними не повернув.

Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договори факторингу та відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника.

За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає, що вимога про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача за кредитним договором № від 07.05.2021 заборгованості по комісії у розмірі 11157,75 грн не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.

Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.

Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору.

Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У кредитному договорі № взагалі не зазначено обов`язку зі сплати комісії та не визначений перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія, зазначаються лише загальні витрати розміром 11622,35 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимоги щодо стягнення заборгованості по комісії в сумі 11157,75 грн задоволенню не підлягають.

Слід зазначити, що відповідач вільно погодився на укладення договорів на вказаних вище умовах підписавши їх, заперечень проти виниклої заборгованості та контррозрахунку не подав.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованість за вищевказаними кредитними договорами на загальну суму 20305,71 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на 64,5% від заявлених вимог, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог судовий збір у розмірі 1953,06 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:

- за кредитним договором № від 07.05.2021 в розмірі 14391,71 грн, з яких: 14390,45 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,26 грн - сума заборгованості за відсотками;

- за договором №112418 про надання споживчого кредиту від 14.11.2021 в розмірі 5914 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3914 грн - сума заборгованості за відсотками;

а всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 20305 (двадцять тисяч триста п`ять) грн 71 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 1953,06 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, поштовий індекс 01032.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А.Горгулько