Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:

секретаря судових засідань - Віраг Е.М.,

представника відповідача - Бєла Є.Ю.,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в режимі відеоконференції з представником відповідача через програмне забезпечення системи відеоконференцзв`язку «ВКЗ» за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання якого: АДРЕСА_2 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самотстійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання спільної дитини, що продовжує навчання, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що донька проживає з нею. Відповідач ухиляється від допомоги на утримання дитини. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 08.12.2006 ухвалено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання спільної доньки в розмірі частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 17.08.2006 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, після досягнення ОСОБА_1 повноліття вона продовжила навчання у вищому навчальному закладі і є студенткою 1 курсу денної форми навчання стоматологічного факультету ДВНЗ «УжНУ», у зв`язку з чим потребує подальшої допомоги на її утримання. Відповідач спроможний матеріально допомогти своїй дитині.

На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання у ДВНЗ «УжНУ», у розмірі частини його заробітку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку.

29 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив, у якому представник просить відмовити у задоволенні позову, оскільки, на переконання адвоката, позивачем не доведено наявність особливих обставин щодо розвитку здібностей дитини, а сам по собі факт навчання спільної доньки не є підставою для стягнення аліментів. До позовної заяви не додано жодних доказів того, що навчання є платним. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають та зареєстровані за одною адресою, що свідчить про те, що відсутні додаткові витрати на проживання ОСОБА_1 в гуртожитку. Окрім цього, представник зазначає про те, що відповідач не володіє на праві власності жодним нерухомим майном, за час перебування в шлюбі з іншою жінкою ОСОБА_4 у нього народився син ОСОБА_5 , на утримання якого він, згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.11.2011 за № 2-377/11, сплачує аліменти в розмірі від свого доходу до досягнення ним повноліття. Окрім цього, 03.03.2021 відповідач уклав шлюб з ОСОБА_6 про що складено актовий запис № 169 Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка також не володіє жодним нерухомим майном, є внутрішньо-переміщеною особою та проживає в м. Одеса в орендованій квартирі. З огляду на зазначені обставини відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу ОСОБА_1 .

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак, позивач подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. Позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. У заяві також зазначає, що їй самостійно важко підтримувати та забезпечувати всі витрати на навчання дитини. Інші витрати на дитину покриваються її доходами. Вона постійно купує спеціальних одяг для занять, книги, матеріали, зошити для вироблення донькою практичних навичок. ОСОБА_3 має таку можливість сплачувати аліменти, однак, добровільно не бажає матеріально підтримувати дитину.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову з підстав, наведених у раніше поданому відзиві. Звернула увагу на відсутність у справі будь-яких доказів у розумінні статті 81 ЦПК України. Саме позивач повинен довести наявність додаткових витрат. Додала, що дитина навчається на державному замовленні. Крім цього, отримувала соціальну стипендію. Жодних додаткових витрат позивачка не несе. Позивачка і її дитина зареєстровані за одною адресою, а тому додаткові витрати на проживання дитини відсутні. Позивачка працює у прикордонному загоні, забезпечена службовим житлом. Відповідач не володіє жодним нерухомим майном. Звернула увагу, що відповідач має неповнолітнього сина, на якого сплачує аліменти до досягнення повноліття. 03.03.2021 укладено шлюб з ОСОБА_7 , яка також не володіє об`єктами нерухомої власності. Є внутрішньо-переміщеною особою, проживає в Одесі в орендованій квартирі. Відповідач ніколи не переставав контактувати з дитиною, забирав у відпустку. Саме завдяки батьку, дитина користується пільгами дитини учасника учасника бойових дій.

Третя особа - ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомила про те, що навчається на денній формі навчання. так як усі зусилля її спрямовані на навчання, можливості працювати вона не має. Весь вільний час присвячує навчанню. Жодні пільги не захистять її від переходу на платну форму навчання, якщо вона не буде добре навчатися. Плату за навчання забезпечує не батько, а держава. вона потребує постійних фінансових ресурсів для придбання навчальної літератури, зокрема, підручників, атласу та методички з анатомії тощо. Вона потребує для навчання окремий спеціальний одяг, змінне взуття. Має необхідність приймати участь у практичних навчаннях, придбавати різне медичне обладнання, так як його не надають безкоштовно. Всі ці речі треба купувати самостійно, університет зазначені витрати не забезпечує. Найдешевші методичні курси, на яких досвідчені лікарі діляться своїм досвідом коштують від 120 дол. США. Кілька місяців тому помер дідусь, якого мама була вимушена доглядати та забезпечувати його лікування. Додала, що батько ігнорує її телефонні дзвінки з моменту, як мама звернулася до суду з позовною заявою. Відколи почалась війна вона щодня спілкувалася з ним. Ініціатива, за винятком днів навчань, завжди виходила від нею. ОСОБА_8 , дружина батька, може дозволити собі подорожувати і не перебуває у скрутному становищі. За оренду житла не сплачує, так як проживає у друзів. Проводить платні курси йоги, які є доволі коштовними, про що можна знайти підтверджуючу інформацію в соцмережах.

Заслухавши представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає спільно з донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за № 2110-1, а також довідкою про реєстрацію місця проживання особи з реєстру територіальної громади відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Шостого липня 2006 року у позивачки та відповідача народилась донька ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

10 грудня 2007 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим міським відділом реєстрації актів Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Заочним рішенням Барського суду Вінницької області від 08 грудня 2006 року вирішено щомісячно стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.08.2006 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до листа відділу освіти Жмеринського району Вінницької області Барської міської ради від 09.09.2024 № 292, ОСОБА_1 дійсно закінчила Барський ліцей № 1 Браської міської ради в 2023 році та отримала свідоцтво про здобуття повної загальної середньої освіти.

Згідно з довідкою стоматологічного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет» Міністерства освіти і науки України від 08.02.2024 № 652, ОСОБА_1 є студенткою 1-го курсу денної форми навчання стоматологічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», навчається за державним замовленням, термін закінчення навчання 30.06.2028.

Як вбачається з поданого представником відповідача витягу з наказу ректора ДВНЗ "Ужгородський національний університет від 18 серпня 2023 року № 2492/01-05 "Про зарахування на навчання", ОСОБА_1 зарахована з 01 вересня 2023 року студенткою 1 курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю "Стоматологія" за кошти фізичних та/або юридичних осіб.

Згідно з наказом ректора ДВНЗ "Ужгородський національний університет" від 30 серпня 2023 року № 2619/01-05 "Про переведення на навчання за державним замовленням", ОСОБА_1 з 01 вересня 2023 року була переведена на додаткове місце державного замовлення денної форми здобуття освіти.

З довідки ДВНЗ «Ужгородський національний університет» від 04.11.2024 № 4770/01-14 вбачається, що ОСОБА_1 , навчається на другому курсі денної форми навчання освітнього ступеня «Магістр», стоматологічного факультету, за спеціальністю 221 «Стоматологія», освітня програма «Стоматологія». ОСОБА_1 , як дитина учасника бойових дій, була переведена на додаткове вакантне місце державного замовлення наказом № 2619/01-05 р. від 30.08.2023. Дитина отримувала соціальну стипендію у період з 01.09.2023 по 31.01.2024. з 01.02.2024 за результатами навчання студентка отримує підвищену академічну стипендію.

Судом встановлено також, що згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.11.2011 у справі № 2-377/11, відповідач ОСОБА_3 також сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженого під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 , в розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 16.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_5 , військовослужбовець ОСОБА_3 за період з січня 2024 року по грудень 2024 року отримав грошове забезпечення в загальному розмірі 774 591,64 грн, з яких 289 901,86 грн сплатив у якості аліментів.

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 , виданим 03.03.2021 Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 одружений, з 03 березня 2021 року перебуає у шлюбі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка, згідно з довідкою № 5105-, є внутрішньо-переміщеною особою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , має незначні доходи, на підтвердження чого пердставником відповідача подано довідку Пенсійного фонду України за формою ОК-5 з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З довідки НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби за № 08.2/13268-24-вих. від 01.11.2024 вбачається, що майор ОСОБА_10 дійсно проходить військову службу у НОМЕР_7 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_8 ) з 20 червня 2003 року по теперішній час та займає посаду начальника служби охорони праці. ОСОБА_10 забезпечена службовим житлом з 09.06.2008.

Оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, позаяк, на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Крім того, мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Зокрема, у постанові Верховного Суду у справі № 666/1408/16-ц від 19 червня 2019 року суд дійшов висновку про те, що вимоги про стягнення аліментів на користь повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають задоволенню тільки при наявності у батьків можливості надавати таку допомогу.

У постанові Верховного суду у справі № 308/4214/18 від 13 квітня 2021 року зазначено, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки, на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що спільна дитина сторін ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досягла повноліття та продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Зокрема, факт потреби матеріальної допомоги підтверджується тим, що остання ніде не працює, не має самостійного заробітку, так як навчається на другому курсі денної форми навчання освітнього ступеня «Магістр», стоматологічного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет». До того ж, потреба у допомозі підтверджується поясненнями дитини, даними у судовому засіданні, згідно з якими, для того, щоб успішно навчатися, їй необхідно постійно придбавати додаткові матеріали, книги, обладнання, спеціальний одяг, які університет не надає, а держава не оплачує. Для набуття практичних навичок їй необхідно періодично відвідувати платні методичні курси.

Факт навчання спільної доньки сторін на державному замовленні не спростовує необхідність матеріальної допомоги, позаяк, «матеріальна допомога» у розумінні статті 199 СК України, а включає в себе не тільки витрати, які безпосередньо пов`язані за навчанням, а й витрати на харчування, житло, інші побутові потреби. До того ж, як встановлено судом з довідки ДВНЗ «Ужгородський національний університет» від 04.11.2024 № 4770/01-14, ОСОБА_1 отримує підвищену академічну стипендію саме завдяки успішному навчанню.

Заперечення представника відповідача про те, що матеріалами справи не підтверджуються наявність особливих обставин щодо розвитку здібностей та талантів ОСОБА_1 , додаткових витрат на утримання дитини суд не бере до уваги з огляду на те, що вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні представником відповідача підстав позову та змісту статей 185, 199 Сімейного кодексу України.

Зокрема, у справі яка розглядається, предметом позову є стягення аліментів, на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, випливає зі статті 199 СК України.

У той час як «додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами», є відмінним поняттям, яке регулюється статтею 185 СК України. Вимогу про стягнення таких додаткових витрат позивачкою не заявлено, а відтак, у позивачки відсутній обов`язок доводити наявність особливих обставин.

Щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, суд констатує, що у ході розгляду справи було встановлено, що відповідач є працездатний, має заробіток, який дозволяє йому утримувати себе та своїх дітей.

При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який отримує в середньому близько 64 000,00 грн на місяць, наявність у відповідача сина від іншого шлюбу, на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі від усіх його доходів, наявність у відповідача нової сім`ї, матеріальне становище позивачки, обов`язок батьків брати рівну участь в утриманні дітей.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що відомостей про те, що теперішня дружина відповідача ОСОБА_7 є непрацездатною, у ході розгляду справи не здобуто.

До того ж, як зазначив Верховний суд у своїй ухвалі від 21 лютого 2018 року в справі № 208/3075/16, наявність рішення суду, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання іншої дитини до досягнення нею повноліття, не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує.

Відтак, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує необхідність відповідачем сплачувати аліменти на утримання сина, однак, не вважає, що дана обставина спростовує обов`язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

На підставі наведеного, керуючись принципами справедливості та розумності, виходячи із сукупності досліджених та належним чином оцінених у ході судового розгляду справи доказів, з метою забезпечення умов для гармонійного розвитку повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, враховуючи матеріальне становище сторін, наявність на утриманні відповідача іншої дитини та іншої сім`ї, здатність відповідача утримавати свою доньку у заявленому позивачкою розмірі, на підставі чого дійшов висновку про задоволення позову.

З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, слід вказати таке.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог та звільнення позивачки від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір на користь держави належить стягненути з відповідача

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 56, 180-199 СК України, ст.ст. 4, 13, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки усіх його доходів, починаючи з дати пред`явлення позову 12.07.2024 до закінчення навчання чи досягнення нею двадцяти трьох років.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (тисяча двісті одинадцять грн 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 12 березня 2025 року.

Суддя Н.І. Зарева