Справа № 132/1427/24
Провадження № 22-ц/801/542/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 рокуСправа № 132/1427/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів: Берегового О. Ю., Ковальчука О. В.

секретар судового засідання: Куленко О. В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2024 року, ухвалене у складі судді Сєліна Є. В. в місті Калинівка, дата складення повного судового рішення невідома, -

встановив:

06 травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (надалі - ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просило стягнути з відповідачки 153 789,31 грн. , а саме:

-за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 червня 2021 року у розмірі 7058грн 96коп за тілом кредиту (основний борг), 73 500грн 35коп за відсотками ;

- за договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09 липня 2021 року у розмірі 5 500грн 00коп за тілом кредиту (основний борг) та 15 840грн.00коп за відсотками;

- за договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19 липня 2021 року у розмірі 6 000 грн 00 к. за тілом кредиту (основний борг) та 17 400 грн 00коп за відсотками;

- за договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22 липня 2021 року у розмірі 6 500грн 00коп за тілом кредиту (основний борг) та 12 090грн 00 к. за відсотками;

- за договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28 липня 2021 року у розмірі 2 000грн 00 к. за тілом кредиту (основний борг) та 7 600 грн 00 к. за відсотками.

Також позивач просив стягнути з відповідачки понесенні судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив те, що за результатами укладених договорів факторингу до нього перейшло право вимоги за кредитними договорим, які були укладені ОСОБА_1 та за якими вона отримала грошові кошти із зобов`язанням сплачувати проценти за їх отримання, проте свого обов`язку не виконала, в результаті чого в неї і скалася заборгованість. Після переходу права вимоги до позивача він не здійснював нарахування процентів на прострочену заборгованість, яка зафіксована в реєстрі боржників.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2024 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заявлену суму заборгованості, вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що укладені правочини з отримання кредитів є правомірними, не оспорені. При цьому відсутність первинних бухгалтерських документів, не є підставою для висновку про невиконання умов договорів кредитодавцем та, як наслідок, неотримання позичальником грошових коштів за кредитними договорами. Наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості за кредитними договорами, та витяг з реєстру боржників до договорів факторингу є належними та допустимими доказами наявності заборгованості позичальника. Натомість відповідач власних розрахунків заборгованості не надав та не заявляв клопотання про призначення експертизи, отже належними та допустимими доказами не спростував розмір боргу.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , 20 січня 2025 року через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволення позовних вимог та стягнути судові витрати в розмірі.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що в матеріалах справи відсутні докази підписання нею кредитних договорів та докази перерахування коштів на її ім`я. Також звертає увагу те, що нараховані проценти за користування грошовими коштами, є завищеними та несправедливим.

10 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ ФК «ЄАПБ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи (частина 2 статті 372 ЦПК України).

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

По справі встановлено наступне:

¦02.06.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , за яким відповідач отримала кредит в розмірі 7 059 грн та зобов`язалася його повернути, сплативши проценти в розмірі 1,75% в день, термін кредитування 17 днів. Паспорт споживчого кредиту, Акцепт Оферти, заявка-анкета на отримання кредиту підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.11-14);

-В заяві-анкеті зазначено реквізити банківської платіжної картки: НОМЕР_1 (а.с.14);

-на а. с. 17 та 132 міститься квитанція від 02.06.2021 року про перерахування коштів в розмірі 7 059 грн на картковий рахунок, який зазначений в заяві-анкеті на отримання кредиту;

-24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 24/11-22/2, за яким право грошової вимоги за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02.06.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 18-23);

-Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № від 02.06.2021 року, становить 80 559грн. 31коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 7 058грн. 96коп.; заборгованість за відсотками 73 500 грн.35 коп.(а.с.22);

¦09.07.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № /705071, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 5 500 грн строком на 25 днів: до 02.08.2021 року зі сплатою 2,5 % процентів в день. Договір підписаний електронним підписом з використанням разового ідентифікатора (а. с. 38-39);

-03.08.2021 року ОСОБА_1 просила, а ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» продовжити строк дії договору (пролонгація кредиту) та сторони домовились, що пролонгація відбувається на 30 днів до 31.08.2021 року (а.с.41);

-19.04.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19042022-Є, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 42-45);

-Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09.07.2021 року, становить 21 340 грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 5 500грн.00коп.; заборгованість за відсотками 15 840грн. 00коп.

¦19.07.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № /448955, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 6 000 грн на 26 днів до 13.08.2021 року зі сплатою 2,5% процентів на день. Договір підписаний з використанням разового ідентифікатора (а. с. 27-29).

-19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19042022-Г, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.30-32).

-Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19.07.2021 року, становить 23400грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 6000грн.00коп.; заборгованість за відсотками 17400грн.00коп. (а.с.33)

¦22.07.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 6 500 грн на 30 днів до 20.08.2021 року зі сплатою 2,5 % на добу . Договір підписаний електронним підписом. В договорі зазначено платіжну картку позичальника: НОМЕР_2 хх-хххх-6836 (а.с.52-54);

-Відповідно до квитанції 22.07.2021 року на картковий рахунок, вказаний позичальником, було зараховано 6 500 грн (а. с. 133);

- 25.08.2021 року ОСОБА_1 подала заявку на відстрочення виконання зобов`язання, на підставі якої було укладена Додаткова угода № 3 та відстрочено виконання зобов`язання на 7 днів до 31.08.2021 (а.с.55);

-18.02.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 18022022, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.58-61);

-Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22.07.2021 року, становить 18590грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 6500грн.00коп.; заборгованість за відсотками 12 090грн.00коп. (а.с.62)

¦28.07.2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 40652, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 2 000 грн на 24 дні до 20.08.2021 року зі сплатою 2,5 % в день . Договір підписаний електронним підписом. В договорі зазначено платіжну картку позичальника: НОМЕР_3 (а. с. 68-70);

-Відповідно до квитанції на а. с. 131, 28.07.2021 року на вказану відповідачкою картку було перераховано 2 000 грн;

-28.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про пролонгацію, та в цей же день між нею та кредитором було укладено Додаткову угоду № 2 , якою пролонговано кредит на 30 днів до 28.10.2021 року (а.с.71);

-05.01.2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 05012024, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.73-75);

-Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28.07.2021 року, становить 9 600грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 2 000грн.00коп.; заборгованість за відсотками 7 600грн.00коп. (а.с.76).

Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України).

За змістом статті 526, частини 1 статті 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 53,54), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункти 6.22-6.25), від 19 травня 2020 року у справі №910/23028/17 (пункт 6.28) та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 361/4563/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 176/3645/14-ц та ряді інших.

Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами, що випливають із Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02.06.2021 року, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 (а.с.11-14), апеляційний суд зазначає таке.

Зазначений Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, в договорі погоджено усі істотні умови: кредит в розмірі 7 059 грн, термін кредитування 17 днів, проценти в розмірі 1,75% в день. В заяві-анкеті зазначено реквізити банківської платіжної картки: НОМЕР_1 (а.с.14).

Надана позивачем квитанція 02.06.2021 року підтверджує перерахування коштів в розмірі 7 059 грн на картковий рахунок, який зазначений в заяві-анкеті на отримання кредиту (а. с. 17 та 132).

Відтак суд першої інстанції вірно виснував про те, що факт укладення кредитного договору та виконання його з боку кредитора є доведеним, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Разом з тим, перевіривши правильність нарахованих процентів за користування кредитом, апеляційний суд виснує, що їх нарахування проведено всупереч вимог частини першої статті 1048 ЦК України: проценти нараховані поза межами строку кредитування, а вимог про застосування приписів статті 625 ЦК України позивач не заявляв.

З огляду на це, апеляційний суд наводить власний розрахунок заборгованості за процентами.

Так, сторонами було погоджено строк кредитування 17 днів, розмір процентів 1,75 % в день, сума позики 7 059 грн.

Отже, розмір процентів, які підлягають до стягнення, становить 2 100,05 грн (7059 х 1,75% х 17).

Відтак, за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02.06.2021 року з відповідача на користь позивача слід стягнути 7 059 грн заборгованості за тілом кредиту та 2 100,05 грн. заборгованості за процентами, а всього 9 159,05 грн.

Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами, що випливають із Договору про надання фінансового кредиту № /705071 від 09.07.2021 року, укладеному між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 (а. с. 38-39), апеляційний суд зазначає таке.

Зазначений Договір підписаний електронним підписом з використанням разового ідентифікатора, в договорі погоджено усі істотні умови: розмір кредиту 5 500 грн строк кредитування 25 днів: до 02.08.2021 року, розмір процентів: 2,5 % в день.

За цим договором 03.08.2021 року ОСОБА_1 просила, а ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» погодилась продовжити строк дії договору (пролонгація кредиту) та сторони домовились, що пролонгація відбувається на 30 днів до 31.08.2021 року (а.с.41).

Отже, не зважаючи на відсутність квитанції про перерахування коштів, апеляційний суд виснує, що позивачем доведено факт отримання відповідачкою грошових коштів у кредит, оскільки, пролонгувавши дію кредиту, вона визнала факт його існування, в Додатковій угоді № 2 про пролонгацію визначено суму заборгованості :5 500 грн, ця Додаткова угода підписана ОСОБА_1 електронним підписом. Такий висновок узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц.

Відтак суд першої інстанції вірно виснував про те, що факт укладення кредитного договору та виконання його з боку кредитора є доведеним, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Разом з тим, перевіривши правильність нарахованих процентів за користування кредитом, апеляційний суд виснує, що їх нарахування проведено всупереч вимог частини першої статті 1048 ЦК України: проценти нараховані поза межами строку кредитування, а вимог про застосування приписів статті 625 ЦК України позивач не заявляв.

З огляду на це, апеляційний суд наводить власний розрахунок заборгованості за процентами.

Так, сторонами було погоджено суму кредиту: 5 500 грн, проценти за користування кредитом: 2,5% на добу, термін кредитування: 25 днів при укладенні договору та плюс 30 днів за Додатковою угодою про пролонгацію.

Отже, розмір процентів, які підялгають до стягнення, становить 13 062,50 грн ( 5 500 х 2,5% х 55).

Відтак з Договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09.07.2021 року з відповідачки на користь позивача слід стягнути 13 062,50 грн, з яких 5 500 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 562,50 грн заборгованість за процентами.

Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами, що випливають із Договору про надання фінансового кредиту № /448955 від 19.07.2021 року, укладеному між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 (а. с. 27-29), апеляційний суд зазначає таке.

Зазначений Договір підписаний електронним підписом, в договорі погоджено усі істотні умови: розмір кредиту 6 000 грн, строк кредитування 26 днів: до 13.08.2021 року, розмір процентів: 2,5 % в день.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачка стверджувала як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, що позивач не довів факту перерахунку грошових коштів, в тому числі за цим договором.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, в ній відсутні докази того, що кредитор виконав свій обов`язок та перерахував обумовлені кошти позичальникуна рахунок НОМЕР_4 хх-хххх-9818, який обумовлений сторонами в Договорі.

У відповідності до частини 2 статті 1046, статті 1054, договір позики (кредиту) є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, оскільки позивач не довів передання грошей за договором кредиту про надання фінансового кредиту № /448955 від 19.07.2021 року, підстав вважати такий договір укладеним немає, а відтак і немає підстав для стягнення нарахованої за ним заборгованості, тому в цій частині доводи апеляційної скарги є підставними, а суд першої інстанції невірно з`ясував фактичні обставини справи та ухвалив помилкове рішення про задоволення позову в цій частині.

Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами, що випливають із Договору про надання фінансового кредиту № 14497-07/від 22.07.2021 року, укладеному між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 (а. с. 52-54), апеляційний суд зазначає таке.

Зазначений Договір підписаний електронним підписом, в договорі погоджено усі істотні умови: розмір кредиту 6 500 грн, строк кредитування 30 днів до 20.08.2021 року, розмір процентів 2,5 % на добу.

Надана позивачем квитанція від 22.07.2021 року підтверджує перерахування коштів в розмірі 6 500 грн на картковий рахунок, який зазначений в договорі: 4149-60хх-хххх-6836 (а.с.133).

25.08.2021 року ОСОБА_1 подала заявку на відстрочення виконання зобов`язання, на підставі якої було укладена Додаткова угода № 3 та відстрочено виконання зобов`язання на 7 днів до 31.08.2021.

Відтак суд першої інстанції вірно виснував про те, що факт укладення кредитного договору та виконання його з боку кредитора є доведеним, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Разом з тим, перевіривши правильність нарахованих процентів за користування кредитом, апеляційний суд виснує, що їх нарахування проведено всупереч вимог частини першої статті 1048 ЦК України: проценти нараховані поза межами строку кредитування, а вимог про застосування приписів статті 625 ЦК України позивач не заявляв.

З огляду на це, апеляційний суд наводить власний розрахунок заборгованості за процентами.

Так, сторонами було погоджено суму кредиту 6 500 грн, проценти за користування 2,5% на добу, термін кредитування 30 днів та пролонговано ще на 7 днів.

Отже, розмір процентів, які підялгають до стягнення, становить 12 512,50 грн ( 6 500 х 2,5% х 37).

Відтак за Договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/від 22.07.2021 року, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 12 512,50 грн, які складаються з 6 500 грн заборгованості за тілом кредиту та 6 012,50- грн заборгованості за процентами за користування кредитом.

Перевіряючи правильність прийнятого рішення за вимогами, що випливають із Договору про надання фінансового кредиту № 40652 від 28.07.2021 року, укладеному між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 (а. с. 68-70), апеляційний суд зазначає таке.

Зазначений Договір підписаний електронним підписом, в договорі погоджені всі істотні умови: кредит в розмірі 2 000 грн, термін кредитування 24 дні, проценти за користування 2,5 % в день.

Надана позивачем квитанція від 28.07.2021 року підтверджує здійснення переказу в розмірі 2 000 грн на картковий рахунок, зазначений позичальником в договорі: НОМЕР_3 (а. с. 131).

28.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про пролонгацію, та в цей же день між нею та кредитором було укладено Додаткову угоду № 2 , якою пролонговано кредит на 30 днів до 28.10.2021 року .

Відтак суд першої інстанції вірно виснував про те, що факт укладення кредитного договору та виконання його з боку кредитора є доведеним, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Разом з тим, перевіривши правильність нарахованих процентів за користування кредитом, апеляційний суд виснує, що їх нарахування проведено всупереч вимог частини першої статті 1048 ЦК України: проценти нараховані поза межами строку кредитування, а вимог про застосування приписів статті 625 ЦК України позивач не заявляв.

З огляду на це, апеляційний суд наводить власний розрахунок заборгованості за процентами.

Так, сторонами було погоджено суму кредиту 2 000 грн, проценти за користування 2,5% на добу, термін кредитування 24 дні та пролонговано ще на 30 днів.

Отже, розмір процентів, які підялгають до стягнення, становить 4 700 грн ( 2 000 х 2,5% х 54).

Відтак за Договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28.07.2021 року, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 4 700 грн, які складаються з 2 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 2 700 грн заборгованості за процентами за користування кредитом.

Узагальнюючи викладене, апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження. Натомість суд першої інстанції хоча й вірно виснував про наявність кредитних відносин між сторонами по справі в чотирьох з п`яти договорів, проте неправильно визначив розмір процентів, які підлягають стягненню, не навівши жодних мотивів з цього питання, що потягло за собою і неправильне визначення загальної суми стягнення та невірний розподіл судових витрат, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2024 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість:

-за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 червня 2021 року у розмірі 9 159,05 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень 05к.) гривень, яка складається з 7 058грн 96коп заборгованості за тілом кредиту та 2 100,05 грн заборгованості за відсотками;

- за договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09 липня 2021 року у розмірі 13 062,50 (тринадцять тисяч шістдесят дві гривні 50к.) гривень, яка складається з 5 500грн 00коп заборгованості за тілом кредиту та 15 840грн.00коп заборгованості за відсотками;

- за договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22 липня 2021 року у розмірі 12 512,50 (дванадцять тисяч п`ятсот дванадцять гривень 50 к.) гривень, яка складається з 6 500грн 00коп заборгованості за тілом кредиту та 12 090 грн 00 к. заборгованості за відсотками;

- за договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28 липня 2021 року у розмірі 4 700 (чотири тисячі сімсот гривень) гривень, яка складається з 2 000 грн 00 к. заборгованості за тілом кредиту та 2 700 грн 00 к. заборгованості за відсотками.

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19 липня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. В. Ковальчук