Справа №504/4602/24
Провадження №2/504/1528/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

представника позивача-адвоката Кудіної Т.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-адвоката Костецької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Позов обґрунтовано тим, що у період з 24.06.2021р. по 07.02.2023р. ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 07.02.2023р. рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області даний шлюб розірвано, після чого ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Від шлюбних відносин з відповідачкою ОСОБА_1 у них народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.12.2022р. з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , у розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.06.2022р. і до досягнення дитиною повноліття, даним рішенням з нього також на корить відповідачки ОСОБА_1 стягнуто аліменти на її утримання, як дружини, в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 03.06.2022р. і до досягнення ОСОБА_6 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Надалі, 14.04.2023р. він уклав шлюб з ОСОБА_7 . Від шлюбних відносин з ОСОБА_7 у них народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, на час зверненню до суду із вказаним позовом на його утриманні перебували: донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишня дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружина ОСОБА_7 . На теперішній час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку, оскільки на даний час він єдиний хто працює та утримує родину. Дружина ОСОБА_7 не працює у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Саме йому необхідно забезпечувати харчування сім`ї, придбання предметів гігієни, одягу та інших необхідних речей, сплачувати комунальні послуги та здійснювати витрати на утримання житла. Оскільки після стягнення судом з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він одружився та в нього в шлюбі народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто змінився його сімейний стан, а відповідно і матеріальний стан, тому він просить зменшити аліменти до 1-6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття; відкликати виконавчий лист №759/5869/22, виданий 28.12.2022р. Комінтернівським районним судом Одеської області від 07.12.2022р. у цивільній справі 759/5869/22.

Ухвалою від 05.11.2024р. відкрито спрощене позовне провадження у справі.

28.11.2024р. представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Костецька О.В. надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Позивачем не додано до матеріалів справи доказів наявності у нього можливості сплачувати аліменти виключно в розмірі, про який він просить та ним не надано інформації про розмір та джерела його доходів, відтак підстави для визначення розміру аліментів у іншому розмірі, ніж встановлено рішенням суду, відсутні. Щодо твердження позивача про сплату аліментів на корись відповідача ОСОБА_1 на її утримання, то виплата аліментів здійснюється до 25.11.2024р., тобто менше ніж один календарний місяць від дати подачі позовної заяви вона припиняється, шо є фактом покращення матеріального становища позивача. Позивач є військовослужбовцем, тому держава здійснює грошове, продовольче та речове та інші види забезпечення військовослужбовців. Враховуючи зазначене, фінансове навантаження позивача на одяг та інші необхідні речі є зменшеним в порівнянні з цивільним населенням, що свідчить про його краще матеріальне становище. Також відповідач має знижку на користування комунальними послугами, що також покращує його матеріальне становище.

30.12.2024р. представник позивача-адвокат Кудіна Т.М. надала відповідь на відзив, зазначивши, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення розміру аліментів. Зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів, про що навела практику Верховного суду. В силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином обов`язок на утримання дитини лежить не лише на позивачеві, але й на відповідачці. Позивач не компенсує за рахунок зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 , збільшення витрат на утримання сина ОСОБА_10 . Позивач ставить утримання обох свої дітей у рівні умови. Позивач вчасно сплачує аліменти і заборгованості по аліментам не має. Позивач є військовослужбовцем і єдиним джерелом його доходу є отримання щомісячного грошового забезпечення. Іншого джерела доходу позивач не має і мати не може, бо є військовослужбовцем і працювати за сумісництвом не може. Докази щодо розміру отриманого позивачем щомісячного доходу є недоречним, оскільки аліменти на утримання доньки сплачуються не в твердій грошовій сумі, а в частковому співвідношенні передбаченому ст. 183 СК України. Позивач не має впливу на розмір аліментів, які нараховуються бухгалтерією за місцем несення служби позивача. Позивачем до позову надані докази зміни сімейного стану ( копія свідоцтва про шлюб), а також і докази зміни матеріального стану, а саме народження дитини та перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною і є зміною матеріального стану. У позивача окрім існуючих витрат з`явилися витрати на утримання маленького сина, витрати на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Дружина з народженням сина втратила свій дохід. Припинення сплати аліментів відповідачці на її утримання не є фактом покращення матеріального становища позивача. Позивач дійсно має статус «Учасник бойових дій». Для того щоб користуватися пільгами на оплату комунальних послуг потрібно мати власне житло, де оформити дану пільгу. Позивач на даний час, власного житла не має, а проживає у квартирі, яку наймає згідно договору оренди для проживання сім`ї. Пільг на оплату комунальних послуг позивач немає і не мав раніше.

06.01.2025р. представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Костецька О.В. надала заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що враховуючи наявність у позивача посвідчення учасника бойових дій виданого у лютому 2018 року, існує висока ймовірність про проходженні позивачем військової служби на посадах сержантського і старшинського складу або осіб офіцерського складу, що в свою чергу дає можливість припустити, що позивач отримує достатній рівень грошового забезпечення. Одночасно існує ймовірність, що позивач, бере безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах та отримує 100 000 додаткової винагороди. Само по собі народження дітей в другому шлюбі не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів, оскільки така обставина має доводиться належними та допустимими доказами, що позивачем зроблено не було. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами. Щодо нематеріальної форми піклування про дитину, то вона взагалі не надається, позивач жодним чином не піклується та не спілкується із своєю донькою.

03.02.2025р. представник позивача-адвокат Кудіна Т.М. для підтвердження позовних вимог та спростування обставин, викладених у відзиві, надала клопотання про долучення доказів до матеріалів цивільної справи, а саме довідки про доходи позивача.

В судових засіданнях представник позивача-адвокат Кудіна Т.М. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі.

В судових засіданнях відповідач ОСОБА_1 та її представник-адвокат Костецька О.В. заперечували проти задоволення позову, підтримавши відзив на позовну заяву, в подальшому надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_11 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Комінтернівського районного суд Одеської області від 07.02.2023р. розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено ОСОБА_4 прізвище « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.12.2022р. у справі №759/5869/22, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_6 в розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.06.2022р. і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 03.06.2022р. і до досягнення ОСОБА_6 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

14.04.2023р. між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_12 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 . Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_8 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ).

Для повного з`ясування усіх обставин справи представником позивача надано довідку про доходи ОСОБА_2 , наданої в/ч НОМЕР_4 .

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд наголошує на тому, що обидві дитини позивача мають рівні права на утримання з боку батька, й відповідно позивач, як їх батько несе рівний перед дітьми обов`язок.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23).

Зокрема, у постанові від 10 жовтня 2023 року по справі № 682/2454/22-ц Верховний суд вказав, що народження у платника аліментів іншої дитини після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання першої дитини відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем документально доведено зміну сімейного стану, народження від іншого шлюбу сина ОСОБА_8 , що є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів. Отже, після винесення судового рішення про стягнення аліментів, у платника ОСОБА_2 змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він вдруге одружився і на його утриманні перебуває син ОСОБА_8 та дружина ОСОБА_7 .

Суд звертає увагу, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тому, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, зважаючи на особу платника аліментів, а також беручи до уваги інтереси обох дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення, зважаючи на матеріальний стан відповідача, з урахуванням рівного обов`язку батьків по утриманню дітей, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки до 1/6 всіх його видів заробітку (доходу).

Саме такий розмір аліментів, на думку суду, враховуватиме зміни у сімейному стані позивача, розмір його доходу, а також гарантуватиме достойне матеріальне забезпечення своєї першої дитини.

Твердження відповідача про те, що позивач є військовослужбовцем, тому держава здійснює його грошове, продовольче, речове та інші види забезпечення, те, що фінансове навантаження позивача на одяг та інші необхідні речі є зменшеним в порівнянні з цивільним населенням, те, що відповідач має знижку на користування комунальними послугами, те, що відповідач ймовірно проходить службу посадах сержантського і старшинського складу або осіб офіцерського складу, що в свою чергу дає можливість припустити, що позивач отримує достатній рівень грошового забезпечення, тощо суд розцінює критично, оскільки вказані доводи засновані на припущеннях та нічим не підтверджені.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог в частині необхідності зменшення аліментів не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може, зокрема, визначити порядок його виконання.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що за правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зміна розміру аліментів та їх припинення відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

З метою забезпечення зрозумілості наслідків цього рішення суду, з урахуванням п.1 ч.7 ст.265, ч. 1 ст.267 ЦПК України, п. 10 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також з метою внесення правової визначеності у спірні правовідносини, суд вважає за необхідне відкликати виконавчий лист, виданий Комінтернівським районним судом Одеської області по справі № 759/5869/22ц, після завершення утримання за рішенням суду тих сум аліментів, які підлягають стягненню станом на дату набрання цим рішенням законної сили. Тобто, виконавчий документ відкликається з того часу, коли це рішення набере законної сили і коли буде завершено утримання сум аліментів за рішенням суду, які підлягають стягненню станом на дату набрання цим рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.81, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.12.2022р. у справі №759/5869/22

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 від усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 включно.

Виконавчий лист, який був виданий Комінтернівським районним судом Одеської області у справі №759/5869/22, відкликати після завершення утримання сум аліментів, які підлягають стягненню станом на дату набрання цим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя П. В. Жовтан