Справа № 466/8123/24
Провадження № 2/466/586/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Пукшина А.В.,

справа №466/8123/24,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на переплановану квартиру,-

в с т а н о в и в:

02 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Львівської міської ради, в якому просить визнати право власності на переплановану квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат пл.26,8 кв.м. з об`єднаними приміщеннями пл.16,6 кв.м., загальною площею 43,4 кв.м, згідно технічного паспорта ОКП ЛМР «БТІ та ЕО» від 26.12.2023 року; внести зміни до свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 22.03.2005 року Шевченківською районною адміністрацією м.Львова власнику квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 43,4 кв.м.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2024 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Донченко Ю.В.

На підставі розпорядження №211 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 29.11.2024 справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на переплановану квартиру передано на перерозподіл.

29.11.2024 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 справа 466/8123/24 (провадження № 2/466/2403/24) була розподілена на розгляд судді Невойту П.С. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2024 року).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Невойта П.С. від 02 грудня 2024 року цивільну справу №466/8123/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на переплановану квартиру, прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та в справі призначено підготовче судове засідання.

Відповідач Львівська міська рада відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до суду на подала.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 січня 2025 року підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на переплановану квартиру закрито та призначено судовий розгляд справи по суті.

14.02.2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не прибув. Жодних заяв, клопотань зі сторони відповідача не надходило.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі дока- зів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випад- ках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аналогічні приписи щодо обов`язку доказування і подання доказів також зазначено в ч.1 ст. 81 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За змістом ч.1 ст.78 цього Кодексу суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. ст. 79, 80 ЦПК України, які регулюють достовірність та достатність доказів, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими, зокрема, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 29.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. №8739, ОСОБА_1 придбав у ВАТ «Концерн-Електрон» квартиру АДРЕСА_2 , яка складалася з 1-єї житлової кімнати площею 13,6 кв.м. В спільному користуванні приміщення ХХХ/8,1 кв.м.-коридор, душева 2,3 кв.м., вбиральня 1,2 кв.м., кухня ХХХІІІ / 14,6 кв.м., коридор ХХІХ/ 7,4 кв.м. (арк.спр.37). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 11.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. №10126, ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_4 , яка складалася з 1-єї житлової кімнати площею 13,2 кв.м. В спільному користуванні приміщення кухні, коридору, ванної кімнати та санвузла (арк.спр.38).

Висновком міжвідомчої комісії від 18.01.2005 року визнано технічну можливість об`єднання квартири АДРЕСА_5 та квартири АДРЕСА_1 в одну квартиру АДРЕСА_2 згідно з технічним паспортом без перепланування.

Відповідно до розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 16.02.2005 року №146 ОСОБА_1 дозволено об`єднати квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_1 в одну квартиру АДРЕСА_2 згідно з технічним паспортом без перепланування. Зазначено, що квартира буде складатися з двох житлових кімнат пл. 13,2, 13,6 кв.м., коридору пл.8 кв.м., душової пл.2,3 кв.м., вбиральні пл. 1,2 кв.м.

Згідно з розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 22.03.2005 року №267 видано свідоцтво про право власності на квартиру від 22.03.2005 року, в якому зазначено, що квартира в цілому складається з 2-х житлових кімнат площею 26,8 кв.м., загальна площа квартири 45.4 кв.м. В спільному користуванні знаходиться кухня пл. 11, 6 кв.м., коридор пл.7.4. кв.м.

На підставі договору купівлі-продажу приміщень від 27.09.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. №9470, ОСОБА_1 придбав у ВАТ «Концерн-Електрон» приміщення, позначені за планом земельної ділянки літерою А-(, приміщення 1,4,5,6,7, загальною площею 16,6 кв.м. які розташовані біля квартири АДРЕСА_2 (арк.спр. 39).

Розпорядженням №144 від 14.03.2013 року Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради погоджено подальшу експлуатацію самочинно перепланованої квартири АДРЕСА_2 з об`єднанням приміщень, що прилягають до квартири АДРЕСА_1 загальною площею 43,4 кв.м.

Однак, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 22.03.2005 року не було вчасно зареєстровано позивачем в ОКП ЛМР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

26 грудня 2023 року ОКП ЛМР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , інвентаризаційна справа №40965.

Приписами ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ч. 2 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Судом встановлено, що перепланування квартири АДРЕСА_1 , шляхом самочинного об`єднання з приміщеннями, які прилягають не порушує прав та законних інтересів власників інших квартир будинку АДРЕСА_6 .

В матеріалах справи містяться заяви гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 13.10.2008 року, заява ОСОБА_6 від 16.10.2008 року, в яких зазначено, що останні не заперечують щодо такого перепланування.

Згідно з положеннями ст.319 ЦК України що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний дотримуватися моральних засад суспільства.

Приписами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є складовою правової системи України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У судових засіданнях встановлено, що квартира є цілісним майновим комплексом, який складається з двох житлових кімнат 13,6, 13,2 кв.м., кухні 4,0 кв.м., туалету 1,2 кв.м., ванни 2,3 кв.м., коридору 8,1 кв.м., лоджії 1,0 кв.м., що підтверджено проектною документацією та технічним паспортом квартири. Позивач просить визнати за ним право власності на реконструйовану квартиру.

Щодо вимоги внести зміни до свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 22.03.2005 року Шевченківською районною адміністрацією м.Львова власнику квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 43,4 кв.м., то така не підлягає до задоволення.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. На час звернення до суду відсутні дані про відмову ОСОБА_1 у реєстрації права власності на майно.

Враховуючи викладені обставини суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на переплановану квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з двох житлових кімнат пл.26,8 кв.м., коридору - 8,1 кв.м., ванни 2,3 кв.м., вбиральні - 1,2 кв.м., кухні 4,0 кв.м., лоджії 1,0 кв.м., загальною площею 43,4 кв.м, згідно технічного паспорта ОКП ЛМР «БТІ та ЕО» від 26.12.2023 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційни податковий номер НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Львівська міська рада, код ЄДПРОУ 41041750, юридична адреса: м.Львів, пл. Ринок,1.

Повний текст судового рішення складений 20.02.2025.

Суддя П. С. Невойт