Справа № 214/8791/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Пугачі Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 17 серпня 2020 року по 01 вересня 2024 року у розмірі 100 відсотків заборгованості, тобто у сумі 252643 грн. 82 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач з 11 липня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2020 року було розірвано. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, відповідач, будучи зобов`язаний за судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2020 року, сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 13 травня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття, від виконання свого обов`язку ухиляється, аліменти в належному розмірі не сплачує, у зв`язку з чим по їх сплаті виникла заборгованість, що становить станом на 01 вересня 2024 року суму у розмірі 252643 грн. 82 коп. У зв`язку з викладеним позивач вважає, що відповідач повинен сплатити їй неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 17 серпня 2020 року по 01 вересня 2024 року у розмірі 100% суми заборгованості по аліментам, а саме у сумі 252643 грн. 82 коп.

Ухвалою суду від 18.11.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористався - відзив на позовну заяву до суду не надав.

За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач з 11 липня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2020 року було розірвано. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких відповідач зобов`язаний за судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.07.2020 року, сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13 травня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист, виданий у виконання зазначеного вище судового рішення, перебуває на виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Отже, розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого державним виконавцем Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Збітнєвою К.В., загальний розмір заборгованості відповідача згідно в/л №2-н/214/819/20 від 17.07.2020 року, станом на 01 вересня 2024 року складає 252643 грн. 83 коп.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року у справі №661/905/19 зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Так, зважаючи на вищевикладене, судом установлено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме за вини відповідача, який знав про свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дітей, а матеріали справи, при цьому, не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачем вживались всі залежні від нього заходи щодо належного виконання зобов`язань зі сплати аліментів та виникнення заборгованості зі спати аліментів не за його вини.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Таким чином, за змістом ст. 196 СК України та з урахуванням правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року по справі №333/6020/16, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів прострочення, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувались аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) або ухвалення судом рішення про стягнення пені. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Так, здійснюючи розрахунок пені за зазначеною вище формулою, суд зазначає, що розмір неустойки (пені) від суми несплачених відповідачем аліментів складає суму, що значно перевищує наявний у відповідача розмір заборгованості, у зв`язку з чим, враховуючи обмеження встановлені положеннями ст. 196 СК України щодо стягнення неустойки (пені), а саме, що її розмір не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, суд зазначає, що розмір пені за прострочення виплат по аліментам на утримання дітей, нарахованих за період з 13 травня 2020 року по 01 вересня 2024 року, який має бути стягнуто з відповідача на користь позивача становить суму у розмірі 252643 грн. 82 коп., що дорівнює сумі наявної у відповідача заборгованості.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Окрім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 178, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, нарахованих за період з 13 травня 2020 року по 01 вересня 2024 року, у розмірі 252643 грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.