Рішення

Іменем України

Справа № 712/2731/25

Провадження 2-о/712/123/25

12 березня 2025 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.,

при секретарі Ткаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заяви посилався на те, що заявник є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце смерті: с-ще Розсипне м. Торез (нова назва м. Чистякове) Донецької області. Причина смерті: « ОСОБА_3 хвороба з переважним ураженням серця з серцевою недостатністю. Дилатація лівого шлуночка. Застійна серцева недостатність.». Місто Торез (Чистякове) та селище Розсипне було окуповане ще до повномасштабного вторгнення, приблизно у 2014 році. Мати заявника померла вже на окупованій території, де діють окупаційні органи влади, внаслідок чого і її смерть зафіксована такими органами. З метою організації поховання належним чином заявник звернувся до дальніх родичів, які проживають на окупованій території і, в свою чергу, ті надали йому копії всіх підтверджуючих документів, зокрема: свідоцтва про смерть від 06.12.2024, виданого органами окупаційної влади "ДНР", лікарське свідоцтво про смерть від 05.12.2024 №17, довідка про причину смерті № 17 від 05.12.2024, звітні документи про витрати на поховання та фото місця поховання. Ці документи підтверджують факт смерті матері заявника. Заявник особисто, через окупацію населеного пункту, прийняти безпосередню участь у похованні не мав змоги. Однак наразі зібрав всі наявні докази для того, аби смерть його матері була належним чином зафіксована відповідно до чинного законодавства України. Заявник вимушений звернутись до суду з цією заявою про встановлення факту смерті, адже не може отримати свідоцтво про смерть, оскільки не може подати до відповідних органів реєстрації цивільного стану документи, визначені ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Попередньо до органів РАЦС для реєстрації смерті не звертався, оскільки усталена судова практика не передбачає такого обов`язку, а також неможливість реєстрації є очевидною в силу закону. Звернення до суду необхідно для реєстрації факту смерті матері та отримання свідоцтва про смерть, а також для подальших дій щодо спадкування, вирішення інших, пов`язаних із цим питань.

Просить суд встановити факт смерті, громадянки України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце народження с. Липовенькі, Гайворонський р-н, Одеська область, Україна, РНОКПП НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце смерті: с-ще Розсипне м. Чистякове, Донецька область, Україна.

06 березня 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

В судове засідання заявник не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 10.09.1969 р., серія НОМЕР_2 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 с-ще Розсипне м. Торез, свідоцтво видане органами, утвореними не у відповідності до заклонодавства України.

Відповідно до медичного свідоцтва про смерть № 17 від 05.12.2024 та довідки про причини смерті № 17 від 05.12.2024 року ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті застійна серцева недостатність, дилатація лівого шлуночка, гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця з серцевою недостатністю.

Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

Як передбачено у ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Вимогами п.8 ч.1 ст.315 ЦК України встановлено те, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з положеннями передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі-Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545.

Статтею 318 ЦПК України також передбачено, що у заяві про встановлення факту смерті повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт; докази, що підтверджують викладені заявником обставини (наприклад, письмові свідчення очевидців, фототаблицю з місця поховання, медичні документи про смерть тощо); довідка про неможливість відновлення втрачених документів (наприклад, письмова відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

На підставі ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною 1статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст.17 Закону №2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Відповідно до постанови від 22 серпня 2007 КМУ № 1064 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян у разі державної реєстрації смерті відомостей: прізвище, ім`я та по батькові, стать, громадянство, дата смерті, у якому віці померла особа, місце смерті та її причина, дата і місце народження (для дітей віком до одного року - кількість місяців і днів), реєстраційний номер облікової картки платника податків, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, місце проживання, документ, що підтверджує факт смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що звернулася за державною реєстрацією смерті, серія і номер, яким органом видано паспорт або паспортний документ, дата його видачі; серія і номер свідоцтва про смерть; дата і номер актового запису в книзі державної реєстрації смертей; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснив державну реєстрацію смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що здійснила державну реєстрацію, та її посада, дата і номер внесення відомостей до Реєстру.

Зокрема згідно з ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце народження с. Липовенькі, Гайворонський р-н, Одеська область, Україна, РНОКПП НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце смерті: с-ще Розсипне м. Чистякове, Донецька область, Україна.

Враховуючи відсутність виданого в установленому законодавством України документу про смерть ОСОБА_2 єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті.

Встановлення факту має юридичне значення, оскільки необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та реалізації спадкових прав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території, визначеній Верховної Радою України.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження с. Липовенькі, Гайворонський р-н, Одеська область, РНОКПП НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с-ще Розсипне м. Чистякове, Донецька область, Україна, причина смерті - застійна серцева недостатність, дилатація лівого шлуночка, гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця з серцевою недостатністю.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ

Повний текст рішення виготовлений 12 березня 2025 року.