Справа № 477/427/25
Провадження № 2-з/477/6/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

13 березня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Шумілової Наталії Ігорівни про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2025 року представник заявника адвокат Шумілова Н.І. звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 550919,00 грн. грошової компенсації частини вартості транспортного засобу марки FORD EDGE, тип легковий загальний універсал В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , сірого кольору, замість її частки у праві спільної сумісної власності на це майно. Крім цього, стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу у сумі 80000,00 грн.

12 березня 2025 року представник заявника звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи щодо забезпечення майбутнього позову шляхом накладання арешту на грошові кошти, у розмірі суми стягнення (позовних вимог) 550919,00 грн., які знаходяться на рахунку на рахунку НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в Філії МИКОЛАЇВСЬКЕ ОУ АТ «ОЩАДБАНК», МФО 326461 до набрання рішенням суду законної сили.

12 березня 2025 року за результатом проведеного автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею було визначено суддю Полішко В.В. та передано заяву про забезпечення позову для розгляду.

В обґрунтування представник заявника зазначила, що у 2022 році відповідач відчужив спірний автомобіль без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, що свідчить про недобросовісність відповідача та викликає обґрунтовані сумніви щодо належного виконання ним зобов`язання з виплатою грошової компенсації частини спільного майна подружжя.

В подальшому ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 належний йому житловий будинок та земельну ділянку. Грошові кошти з продажу у сумі 1625500,00 грн. знаходяться на зазначеному рахунку.

Зазначила, що рахунок, на який заявник просить накласти арешт, призначений саме для зарахування грошових коштів від продажу вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки, які відповідач продав 01 березня 2015 року, та вказаний рахунок не є таким, що передбачений частиною 4 статті 150 ЦПК України, а саме не є соціальним (для соціальних виплат), не призначений для виплати заробітної плати тощо.

Вважає, що накладення арешту на частину грошових коштів, що містяться на рахунку ОСОБА_2 є співмірним із позовними вимогами про стягнення 550919,00 грн. грошової компенсації частини вартості транспортного засобу.

Звернула увагу на те, що ОСОБА_2 щоденно знімає з вказаного рахунку по 100000,00 грн. та 150000,00 грн. щомісячно переказ на іншу картку. Вказане може призвести до повного зняття відповідачем вказаних грошових коштів до розгляду справи по суті та набрання рішення суду законної сили, що може у подальшому унеможливити його виконання.

Суд, вважає можливим здійснити розгляд заяви про забезпечення позову без виклику сторін.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 статті 150 ЦПК України передбачає такі види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з часиною 2 статті 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, зокрема, і заборонити вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном).

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливість виконання рішення.

На підставі викладеного, враховуючи доведеність обґрунтованості доводів представника заявника стосовно того, що у випадку незастосування заходів забезпечення позову існує вірогідність зняття грошових коштів, розміщених на вказаному рахунку, суд дійшов висновку, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а тому існують підстави для забезпечення позову в обраний позивачем спосіб, оскільки такий вид забезпечення позову суд вважає обґрунтованим і достатнім, виходячи з обставин справи.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 154, 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву заявника ОСОБА_1 адвоката Шумілової Наталії Ігорівни про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі № 477/427/25, а саме:

накласти арешт на грошові кошти, у розмірі суми стягнення (позовних вимог) 550919 (п`ятсот п`ятдесят тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 00 к., які знаходяться на рахунку НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , у Філії МИКОЛАЇВСЬКЕ ОУ АТ «ОЩАДБАНК», МФО 326461.

Копії ухвали направити заявнику для відома.

Копію ухвали направити уповноваженим органам для виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ст.ст.354-355 ЦПК України ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання заявником її копії.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В.Полішко