Справа № 740/1243/25
Провадження № 2-о/740/88/25
УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши заяву ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Ващенко Мариною Олександрівною, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кріптол» (далі - ТОВ «Кріптол», товариство), Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головне управління державної податкової служби в Запорізькій області, про встановлення факту припинення трудових відносин,

установила:

11.03.2025 адвокат Ващенко М. О., яка діє в інтересах заявниці ОСОБА_1 , звернулася до суду з указаною заявою, в якій просила встановити факт припинення трудових відносин між заявницею та ТОВ «Кріптол» з 01 січня 2025 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Перевіривши вказану заяву та додані до неї матеріали, не вбачаю підстав для відкриття провадження у справі за правилами окремого провадження з огляду на таке.

Частинами 1, 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту заяви вбачається, що заявниця просить установити факт припинення трудових відносин між нею та ТОВ «Кріптол» з 01 січня 2025 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки після виходу з "декретної" відпустки вона намагалася зв`язатися з керівництвом товариства та звільнитися, але її лист із заявою повернувся назад, інших засобів зв`язку з роботодавцем вона не має. Оскільки заявниця у встановленому законом порядку не звільнена з попереднього місця роботи, вона не має можливості влаштуватися на нову роботу.

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом, як юридичні факти для припинення трудового договору.

Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП). Для деяких категорій працівників у законодавстві встановлено низку додаткових підстав (ст. 37, 41 КЗпП України та інші законодавчі акти).

При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати залежно від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору.

За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору в зв`язку з певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим - у зв`язку з певними юридичними діями: взаємне волевиявлення сторін; ініціатива працівника; ініціатива власника або уповноваженого ним органу; ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; порушення правил прийому на роботу.

Таким чином, припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

Разом з тим ст. 47 КЗпП України передбачений обов`язок роботодавця провести розрахунок з працівником, зокрема, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Отже, факт існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання, а припинення трудового договору має певні правові наслідки, як для заявника, так і для роботодавця.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 в справі № 235/3754/17.

У постанові Верховного Суду від 16.08.2021 у справі № 367/643/21 викладено правову позицію про те, що припинення трудових відносин породжує права та обов`язки як для працівника, так і для роботодавця, зокрема, в частині проведення з працівником усіх необхідних розрахунків. Відтак, у разі припинення трудових відносин між сторонами може мати місце спір щодо дати такого припинення, підстав припинення трудового договору, які визначені трудовим законодавством, та проведення розрахунків тощо, а отже, в цій справі між сторонами трудового договору існує спір про право, який може бути вирішений лише в порядку позовного провадження, в зв`язку з чим наявні підстави для залишення заяви без розгляду.

Звернувшись до суду із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин, заявниця зазначила, що не може належним чином оформити припинення трудових відносин, оскільки не може зв`язатися з керівництвом товариства. Таким чином, зі змісту заяви вбачається, що між заявницею та ТОВ «Кріптол» існує спір щодо припинення трудових відносин, спонукання внести запис до трудової книжки про звільнення, тобто трудовий спір.

За таких обставин у порядку окремого провадження може бути встановлений лише певний факт, не пов`язаний із наступним вирішенням спору, а із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудових відносин убачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження. Тому у відкритті провадження за вказаною заявою необхідно відмовити, роз`яснивши заявниці її право подати позов на загальних підставах.

Отже, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, то в силу вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України це є безумовною підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 13, 259 - 261, 293, 294, 315 ЦПК України, -

ухвалила:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Ващенко Мариною Олександрівною, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кріптол», Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головне управління державної податкової служби в Запорізькій області, про встановлення факту припинення трудових відносин - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя І. М. Шевченко