10.03.2025
Справа № 642/1130/25
Провадження № 2-н/642/418/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 по 31.12.2024 у розмірі 476 грн 74 коп,

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 по 31.12.2024 у розмірі 476 грн 74 коп за адресою АДРЕСА_1 . В обгрунтування заяви зазначено, що боржник є власником вказаної квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що боржник не зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з заяви про видачу судового наказу боржник значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , тобто не за адресою, щодо якої в заявника виникло право вимоги стягнення заборгованості.

Відповідно п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

В обгрунтування заяви зазначено, що боржник є власником кварити АДРЕСА_3 на підставі копії Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2020.

Вказаний витяг не містить відомостей про дату, станом на яку надана інформація про право власності, окрім того заборгованість виникла за період з 01.08.2023 по 31.12.2024.

Інших документів, які б свідчили, що станом на день подання цієї заяви про видачу судового наказу боржник є власником квартири за адресою по якій виник борг, матеріали заяви не містять. При цьому, суд враховує, що реєстрація права власності за боржником була проведена 5 років тому.

Таким чином, враховуючи безспірність наказного провадження, у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки із поданої заяви та додатків до неї не вбачається право майнової вимоги стягувача до ОСОБА_1 як боржника за адресою АДРЕСА_1 ; до заяви не надано доказів, актуальних на день подання заяви про видачу судового наказу, які б свідчили про те, що станом на день подання цієї заяви ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_3 , або був власником в період виникнення боргу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України після усунення її недоліків.

Також вважаю необхідним роз`яснити заявнику його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 163, 165-166, 259, 260 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 по 31.12.2024 у розмірі 476 грн 74 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя: