Провадження № 2-з/761/40/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І. В.,

секретаря судового засідання - Бордусенка Б. С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_5.,

представника відповідача - ОСОБА_6.,

представника третьої особи - Вітер Т. А.,

розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 - адвоката Ясинецького Олега Анатолійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Наталії Михайлівни, ОСОБА_3 , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконними дій, скасування записів державного реєстратора та поновлення становища, що існувало до порушення,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Наталії Михайлівни, ОСОБА_3 , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконними дій, скасування записів державного реєстратора та поновлення становища, що існувало до порушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 - адвоката Ясинецького Олега Анатолійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Наталії Михайлівни, ОСОБА_3 , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконними дій, скасування записів державного реєстратора та поновлення становища, що існувало до порушення.

У своїй заяві представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти (проводити) будь-які реєстраційні дії ОСОБА_4 з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Cвою заяву мотивує тим, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа № 761/25775/22 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна, ОСОБА_4 , Треті особи: Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконними дій, скасування рішення державного реєстратора та поновлення становища, що існувало до порушення.

Між Позивачем та Відповідачкою 2 виник спір щодо витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, фактично предметом даного судового спору є цивільні відносини щодо законності набуття Відповідачем 2 права власності на спірну квартиру.

Звертає увагу суду на те, що на даний час Відповідач 2 є власником спірної 1/4 частини квартири, Відповідачка 2 необмежена в можливості розпоряджатися спірним майном на власний розсуд, а отже має вільну можливість будь-яким передбаченим законом способом та у будь-який час відчужити спірну квартиру.

Відчуження Відповідачкою 2 спірного нерухомого майна фактично унеможливить виконання судового рішення у даній справі, навіть у разі задоволення позову Позивача, оскільки набувач такого майна буде вважатися добросовісним набувачем і в нього за правилами ст. 388 ЦК України неможливо буде його (майно) витребувати.

У зв`язку із цим та, враховуючи наявність вищевикладеного, вважає, що позов у даній цивільній справі необхідно забезпечити шляхом заборони вчиняти (проводити) будь-які реєстраційні дії з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо спірної квартири, а також шляхом заборони Відповідачу 2 будь-яким чином відчужувати (шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни тощо) спірну квартиру третім особам, заборони передавати (надавати) право користування спірною квартирою (у тому числі шляхом укладення договору оренди) третім особам, заборони реєструвати місце проживання Відповідача 2 та третіх осіб у спірній квартирі.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив суд накласти арешт.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення вимог заяви заперечував.

Представник третьої особи у судовому засіданні щодо задоволення вимог заяви заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, матеріали цивільної справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зауважує, що метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Разом з тим, наявність самого по собі позову не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Також, заявником не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження підстав вважати, що виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову, може бути утрудненим чи неможливим.

Одночасно з цим, доказів, які підтверджують обґрунтований ризик того, що майно буде згодом відчужене відповідачем матеріали справи також не містять.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відтак, заявник не обґрунтував належним чином необхідність вжиття вказаного заходу забезпечення позову і не зазначив причини, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 - адвоката Ясинецького Олега Анатолійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Наталії Михайлівни, ОСОБА_3 , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконними дій, скасування записів державного реєстратора та поновлення становища, що існувало до порушення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: