Справа № 209/1966/25
Провадження № 2-з/209/6/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

13 березня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Левицька Н.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

12 березня 2025 року одночасно з позовною заявою позивачем по справі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 подано до канцелярії суду заяву про забезпечення позову, що передана судді Левицькій Н.В., в якій представник позивача просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 40493 від 08.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», заборгованості в розмірі 10235,66 грн, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Юрія Анатолійовича, згідно виконавчого провадження № 63640170.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування такого способу забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, заявник посилається на те, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, зареєстрованого в реєстрі за № 40493 від 08.09.2020 року є незаконним, він нею оскаржується, факт стягнення коштів в результаті примусового виконання на підставі виконавчого напису вказує на загрозу ефективного захисту її порушених прав. Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення її позовних вимог, а повернення вже стягнутих коштів, у разі задоволення позову, тягне за собою невиправдані додаткові витрати.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20.12.2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

За змістом п. 3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий напис нотаріуса належить до виконавчих документів.

Згідно із п. 6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Так, предметом спору між сторонами справи є законність вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, на підставі якого постановою про відкриття виконавчого провадження стягується з ОСОБА_1 борг в сумі 10235,56 грн.

З моменту відкриття виконавчого провадження № 63640170 від 17.11.2020 із заробітної плати позивача стягнуто 6220,09 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд».

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що виконавчі дії, спрямовані на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , які вже мають місце та носять реальний характер, можуть утруднити виконання рішення суду у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню або утруднити повернення майна позивачу і відновлення його порушеного права у разі, якщо позов не буде забезпечено, і буде прийнято рішення про задоволення позову.

Суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, оскільки такі вимоги заяви обґрунтовані, підтверджені доказами, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, та вказують на співмірність із заявленими вимогами.

До того ж такий спосіб забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, прямо передбачено п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України.

Одночасно із цим, суд вважає за доцільно зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Зупинення виконавчого провадження не порушує прав стягувача у виконавчому провадженні, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і в разі вирішення спору між сторонами можуть бути скасовані.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки обставини, визначені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, які можуть слугувати підставою для його застосування, судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись статтями 149-154, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі № 209/1966/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зупинити примусове стягнення на доходи боржника на підставі виконавчого документу - виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 40493 від 08.09.2020 року, за виконавчим провадженням № 63640170 від 17.11.2020 року, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем.

Застосувати даний захід забезпечення позову - до набрання законної сили рішенням суду.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельнику Юрію Анатолійовичу - для виконання, іншим учасникам справи - для відома.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Н.В. Левицька