ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/252/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу № 607/14279/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2024 року, ухваленого суддею Кунець Н.Р., повний текст якого складено 17 грудня 2024 року, у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СофіяС», в інтересах якого діє адвокат Яворський Андрій Васильович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про стягнення боргу за утримання будинку та прибудинкової території,-

В С Т А Н О В И В:

у червні 2024 року ОСББ «СофіяС», звернулось у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 13383,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 16.04.2016 власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 створено ОСББ «СофіяС» та вказаний будинок передано на обслуговування ОСББ «СофіяС».

Пунктом 2 розділу V Статуту ОСББ «СофіяС» передбачено, що співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , яка починаючи з травня 2021 року систематично не сплачує внески на управління багатоквартирним будинком, внаслідок чого станом на 01.04.2024 у неї утворилася заборгованість зі сплати внесків у розмірі 13383,20 грн. На адресу відповідача ОСОБА_1 була скерована вимога про сплату заборгованості на утримання будинку та прибудинкової території, однак, така відповідачем залишена без належного реагування та виконання.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2024 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СофіяС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про стягнення боргу за утримання будинку та прибудинкової території, - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СофіяС» заборгованість з оплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 01.04.2024 в сумі 13383,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СофіяС» 3028 гривень судового збору та 3000 гривень витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначила, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідачки витрати на правову допомогу, оскільки докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу не були подані до закінчення судових дебатів у цій справі, та протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Щодо суті позовних вимог зазначає, ОСББ СофіяС, очолюване ОСОБА_4 за 2021 по 2023 роки так і не провело, що було та є обов`язковим, загальних зборів співвласників будинку для визначення розміру витрат на виконання робіт з прибирання прибудинкової території, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду протиожеледними сумішами, так як прибудинкова територія багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 не оформлена у користування співвласників цього багатоквартирного житлового будинку. Тільки в разі їх виключної згоди на утримання прибудинкової території цього будинку відповідної площі та винесених в натуру (на місцевості) меж, ці витрати можуть бути включені до складу витрат на управління будинком та прибудинкової території на підставі договору, погодженого з ТМР.

Крім цього, повинен існувати договір між співвласниками та міською радою, як ОМС, в якому визначені, як межі, так і площа території, яку співвласники будинку і одночасно споживачі, згодні утримувати.

Стороною позивача не додано такої згоди і не додано договору між співвласниками та Тернопільською міською радою про межі і площу та території, яку співвласники будинку домовились утримувати.

Питання законності встановлення меж на місцевості та визначення площі прибудинкової території, яку співвласники будинку згодні утримувати є ключовим питанням при складанні кошторису - це його база. Саме із значень площі прибудинкової території відбувається розрахунок видатків його прибирання та утримання всього будинку. Без вирішення цього питання кошторис неможливо скласти, а в разі його складання він не відповідає дійсності (не відображає реальну картину видатків і доходів).

У матеріалах цієї справи неможливо знайти відповідь на питання відповідача до позивача - на базі якого чинного в період 2021-2024 років законодавства проведені розрахунки кожної складової частин кошторису, так як не важко прийти до висновку, що такі розрахунки провадяться по відповідним формулам, і позивач у ході судового розгляду не навів жодної формули, а також не повідомив суд та відповідача, яке конкретне діюче законодавство він застосував при розрахунках, так як саме наявність таких формул та повідомлення позивачем всіх їх складових є гарантією для перевірки їх достовірності, належності та допустимості.

Проведення загальних зборів 11 січня 2021 року, 21 січня 2022 року, 20 січня 2023 року при аналізі кошторисів і фінансових звітів свідчить, про те, що на момент проведення зборів кошторису видатків і доходів у формі, надісланій стороною позивача, як таких не було та й не могло бути в наявності.

До позову та у відповіді на інформаційний запит відповідача позивачем не надано жодної копії договору для підтвердження надання послуг, які підтверджують достовірність витрат.

Представник ОСББ «СофіяС» - адвокат Яворський А.В. подав відзив на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якому зазначив, що 06 квітня 2016 року власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , створено ОСББ "СофіяС". Багатоквартирний будинок №20 передано на обслуговування ОСББ "СофіяС".

Пунктом 3 рішення загальних зборів ОСББ "СофіяС" від 11.01.2021 (Протокол №7) встановлено з 01 січня 2021 р. розмір внесків на управління багатоквартирним будинком за 1 кв.м. нерухомого майна співвласників будинку з ліфтом 5,50 грн. (2 - 9) поверхи, без ліфта 5 грн. (1 поверх).

Пунктом 3 рішення загальних зборів ОСББ "СофіяС" від 21.01.2022 (Протокол №8) встановлено з 01 січня 2022 р. розмір внесків на управління багатоквартирним будинком за 1 кв.м. нерухомого майна співвласників будинку з ліфтом 6 грн. (2 - 9) поверхи, без ліфта 5,50 грн. (1 поверх).

Пунктом 3 рішення загальних зборів ОСББ "СофіяС" від 24.01.2024 (Протокол №10) встановлено з 01 січня 2024 р. розмір внесків на управління багатоквартирним будинком за 1 кв.м. нерухомого майна співвласників будинку з ліфтом 6,50 грн. (2 - 9) поверхи, без ліфта 6 грн. (1 поверх).

Відповідно до п. 2 розділу V Статуту ОСББ "СофіяС" співвласник зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , яка починаючи з травня 2021 року систематично не сплачує внески на управління багатоквартирним будинком, внаслідок чого станом на 01.04.2024 утворилася заборгованість зі сплати внесків у розмірі 13383,20 грн.

Вказує, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, на боржника - відповідача покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок оплати отриманих послуг управління багатоквартирним будинком, якому кореспондується право вимоги позивача вимагати сплату грошей за надані послуги.

На адресу відповідачки ОСББ "СофіяС" була скерована вимога про сплату заборгованості на утримання будинку та прибудинкової території. Однак, така відповідачкою залишена без належного реагування та виконання.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а наведені ОСОБА_1 підстави для скасування рішення суду першої інстанції є необґрунтованими та безпідставними.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.04.2013 у справі № 607/5337/13-ц, визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 38-39).

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 16485465 від 21.01.2014 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 384318900 від 25.06.2024, квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

16.06.2016 ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , у зв`язку із чим змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим повторно 25.05.2018 Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (т. 1 а.с. 79).

Згідно з будинковою книгою для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_4 , за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 1 а.с. 73-75).

Відповідно до листа Житлово будівельних кооперативів Житлово експлуатаційної контори № 13 від 07.07.2016 № 66, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.08.2016 передано на обслуговування ОСББ «СофіяС» (т. 1 а.с. 16).

З протоколу № 7 загальних зборів ОСББ «СофіяС» від 11.01.2021, встановлено, що з 01.01.2021 розмір внесків на управління багатоквартирним будинком за 1 кв.м. нерухомого майна співвласників будинку становить: з ліфтом 5,50 грн.(2-9) поверхи, без ліфта 5,00 грн. (1 поверх).

Згідно із протоколом № 8 Загальних зборів ОСББ «СофіяС» від 21.01.2022, встановлено, що з 01.01.2022 розмір внесків на управління багатоквартирним будинком за 1 кв.м. нерухомого майна співвласників будинку - з ліфтом 6,00 грн (2-9) поверхи, без ліфта 5,50 грн (1 поверх).

З протоколу № 10 загальних зборів ОСББ «СофіяС» від 24.01.2024 встановлено, що з 01.01.2024 розмір внесків на управління багатоквартирним будинком за 1 кв.м. нерухомого майна співвласників будинку становить: з ліфтом 6,50 грн.(2-9) поверхи, без ліфта 6,00 грн (1 поверх).

Згідно з довідкою ОСББ «СофіяС» від 14.03.2024, рахунки на сплату щомісячних внесків по утриманню будинку та прибудинкової території виставлялися ОСОБА_1 , яка є власницею квартири АДРЕСА_2 , шляхом поміщення у поштову скриньку (т. 1 а.с. 47).

Як слідує із архіву нарахувань ОСББ «СофіяС» за адресою: АДРЕСА_4 , за період з 01.08.2016 по 31.03.2024 нараховано 29216,70 грн, оплачено 15833,50 грн, заборгованість станом на лютий 2024 року 13383,20 грн (т. 1 а.с. 48-49).

17.04.2024 ОСББ «СофіяС» було направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13383,20 грн в семиденний строк з дня пред`явлення даної вимоги (т. 1 а.с. 51-52).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги позивача вимагати сплату грошей за надані послуги.

Позивачем ОСББ «СофіяС» доведено наявність у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за отримані нею послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом на 01.04.2024 становить 13383,20 грн.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

Згідно з ст. 319, 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 382 ЦК України спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частинами 1 та 2 статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; питання про використання спільного майна; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник зобов`язаний зокрема: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Статтею 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до ст. 1, 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

У частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, а відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», визначено виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою ст. 625 ЦК України. (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2023цс15 від 16.12.2015).

У межах даного предмета спору доказуванню підлягали обставини, пов`язані з встановленням обставин використання житлової послуги, надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, тому перш за все дослідженню і оцінці підлягали такі докази, які підтверджують факт споживання відповідачем послуг, що надаються позивачем.

З матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м.

Факт надання ОСББ «СофіяС» послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з протоколами загальних зборів ОСББ «СофіяС» від 11.01.2021, від 21.01.2022, 24.01.2024 розмір внесків на управління багатоквартирним будинком за 1 кв.м. нерухомого майна співвласників будинку визначався регулярно.

Проте ОСОБА_1 з червня 2021 року перестала сплачувала обов`язкові платежі з утримання загального і неподільного майна та прибудинкової території, оскільки останній платіж нею був здійснений у травні 2021 року, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, яка станом на 29.02.2024 є у розмірі 13383,20 грн, що підтверджується квитанціями ОСББ «СофіяС», виставленими ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 та архіву нарахувань ОСББ «СофіяС» за даною адресою.

Відповідачем не надано до суду жодного доказу, який свідчить про неналежне надання їй ОСББ «СофіяС» послуг з утримання будинку та прибудинкової території, перелік яких зазначений у ст. 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також її звернення до ОСББ «СофіяС» з претензіями щодо неналежного надання таких послуг.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання заявника на те, що позивачем не було подано до суду жодного первинного документу на підтвердження надання їй житлової послуги у 2021-2024 роках, оскільки безпосередньо між сторонами у справі договір про надання житлово-комунальних послуг в письмовому вигляді укладений не був, з огляду на те, що обов`язок щодо укладення вказаного договору покладається саме на споживача - відповідача у справі ОСОБА_1 , при цьому відсутність письмово-оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

На підставі досліджених доказів та у відповідності із встановленими фактичними обставинами справи, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою ОСОБА_1 зобов`язання по оплаті вартості наданих їй позивачем послуг з утримання будинку за адресою АДРЕСА_1 за період з травня 2021 року по квітень 2024 року включно у неї виникла заборгованість перед ОСББ «СофіяС» у розмірі 13383 грн., яку стороною відповідача не спростовано, так само як і не надано доказів, відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, ненадання або надання неналежної якості послуг позивачем чи не користування цими послугами відповідачкою.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 судових витрат в сумі 3000 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З матеріалів справи вбачається, що договірні відносини між адвокатським об`єднанням «ВЕРУМ ПРО» та ОСББ «СофіяС» підтверджені Договором про надання правничої (правової) допомоги та на представництво від 19.02.2024.

Відповідно до Договору про надання правничої (правової) допомоги та на представництво від 19.02.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ВЕРУМ ПРО» в особі голови Яворського А.В. та Клієнтом ОСББ «СофіяС», клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе обов`язок надати професійну правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Додатковою угодою № 1 від 19.02.2024 до Договору про надання правничої (правової) допомоги та на представництво від 19.02.2024, сторони погодили, що розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу сторони визначають у фіксованій сумі, який в суді першої інстанції по справі за позовом про сплату боргу за утримання будинку та прибудинкової території становить 6 000 грн.

Додатковою угодою № 2 від 22.11.2024 до Договору про надання правничої (правової) допомоги та на представництво від 19.02.2024, сторони погодили, що розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу сторони визначають у фіксованій сумі, який в суді першої інстанції по справі за позовом про сплату боргу за утримання будинку та прибудинкової території становить 6 000 грн. Оплата виконаних робіт і наданих послуг здійснюється на підставі Актів прийому передачі наданої правничої допомоги, які по мірі виконання оформляються сторонами та є невід`ємними додатками до цього договору. Про надання правничої допомоги сторони складають та підписують акт про надання правничої допомоги, в якому вказується вид правничої допомоги та сума гонорару Адвокатського об`єднання, яка підлягає сплаті. Клієнт оплачує надану правничу допомогу, а також відшкодовує здійснені Адвокатським об`єднанням витрати протягом шести місяців з моменту підписання акту прийому-передачі наданих правничої допомоги.

Як вбачається з акту приймання передачі наданої правничої допомоги від 22.11.2024, адвокати Адвокатського об`єднання «ВЕРУМ ПРО» передали, а клієнт ОСББ «СофіяС» прийняв правничу допомогу в суді першої інстанції, а саме: надання консультацій клієнту; здобуття і подання доказів; пошук, аналіз і підбір норм законодавства та судової практики щодо сплати боргу за утримання будинку та прибудинкової території; вивчення та аналіз доказів, узгодження правової позиції із клієнтом; складення і подання позовної заяви; складення і подача заяв та клопотань з процесуальних питань; підготовка до участі в судових засіданнях / Участь в судових засіданнях, вартість виконаний роботи становить 6000 грн (фіксований розмір гонорару).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципу співвмірності та розумності судових витрат, обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн, які підлягають стягненню із відповідача у користь позивача.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2024 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома