Справа № 212/221/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2025 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,
До суду звернулася позивачка ОСОБА_1 . Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив розгляд на 13.02.2025, а потім на 03.03.2025.
В обидва судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. Від представника позивачки, адвоката Козаренко С. В. в матеріалах справи наявна заява від 03.03.2025 року, в якій вона просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. Суд, на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, скористався своїм правом відкласти складення повного рішення.
Позивачка заявила про стягнення з відповідача на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 172 780,46 грн, витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 8 000,00 грн, витрат на послуги евакуатора у розмірі 1 600,00 грн, суму моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1 823,80 гривень.
Позов обґрунтувала таким. 30 серпня 2024 року о 16:55 годині у місті Кривий Ріг Покровському районі по вулиці Женевська, 1Б, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг вулиць Женевська та у напрямку руху вулиці Січеславська біля будинку № 3 та № 1 рухаючись по вулиці Женевська не надав дорогу транспортному засобу Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався з правого боку вулиці Женевська. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 2.36, 10.1, 13.1, 13.3, 16.12 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.
Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 120176 від 30 серпня 2024 року, 30 серпня 2024 року о 16.55 годині у місті Кривий Ріг Покровському районі по вулиці Женевська, 1Б, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з транспортним засобом Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 та залишив місце ДТП, до якого був причетний. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.10а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.
Згідно з Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2024 року справа № 212/8884/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122- 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З вини відповідача позивачу ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди як власнику автомобілю «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідно до висновку експерта № 170/24 Транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку від 10.10.2024 року, ОСОБА_1 завдано матеріального збитку у розмірі 332 780,46 гривень.
Відповідальність відповідача не була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується перевіркою чинності полісу внутрішнього страхування на день ДТП.
Відповідно до рішення МТСБУ номеру справи МТСБУ 107544, Моторним транспортним страховим бюро України було перераховано страхове відшкодування в розмірі 160 000,00 гривень. Таким чином, з урахуванням сплаченого страхового відшкодування, залишилась невідшкодованою сума матеріальної (майнової) шкоди у розмірі 172 780,46 гривень (332 780,46 грн -160 000,00 грн = 172 780,46 грн).
Позивач не має можливості завершити ремонт пошкодженого автомобіля, оскільки виплачене страхове відшкодування є меншим за вартість ремонту, встановленого висновком експерта № 170/24.
Крім того, позивачка понесла витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 8 000,00 гривень, що підтверджуються рахунком фактурою а також витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП у сумі 1 600,00 грн, що підтверджується актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 30.08.2024 року. Таким чином, сукупну матеріальну шкоду позивач оцінив у 182 380,46 гривень, та просить її стягнути з відповідача.
Окрім того, ОСОБА_1 було завдано діями ОСОБА_2 моральну шкоду. Зазначила, що до теперішнього часу вона не може забути тих хвилин, які довелось пережити через пошкодження свого автомобіля, її думки заповнені згадками про той злощасний день.
Внаслідок нещасного випадку, позивачу були заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинило за собою погіршення нервового стану, відносин з оточуючими. За Конституцією України - життя та здоров`я людини є найвищою цінністю. Постійний страх за своє майно, та неочікувану аварію, та вимушене перебування вдома вносить свої небажані корективи на відносини з рідними та друзями.
Позивачка змушена прикладати зусилля для того, щоб зберегти нормальні відносини з близькими, але зміна характеру та наслідки цих подій привели до погіршення особистих стосунків з оточуючими. Моральний стан вимагає від неї значних зусиль для організації свого життя та відновлення і встановлення нових порядків спілкування з оточуючими, вона змушена вести достатньо замкнутий спосіб життя, її не покидає відчуття глибокої депресії. Її звичайний спосіб життя порушено. До теперішнього часу позивачка не може спокійно їздити в автомобілях та весь час боїться, що в її машину хтось вріжеться на дорозі.
Все це змушує прикладати великих зусиль для пристосування свого життя та завдає значного морального та фізичного болю, страждань. Незручності, пов`язані з нещасним випадком, завдають страждань, переживань та застосування додаткових зусиль для забезпечення життєвих проблем.
Розмір особистих душевних страждань оцінюється позивачкою в 10 000,00 грн, які просить стягнути з відповідача.
Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористався.
Матеріали, досліджені судом (докази, надані позивачем). Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_2 2017 року випуску належить позивачці ОСОБА_1 (а. с. 8).
Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП (події мали місце 30.08.2024 року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування строком на 1 рік (а. с. 16-17).
Відповідно до вказаної постанови 30 серпня 2024 року о 16:55 годині за адресою: Кривий Ріг, Покровський район, вул. Женевська, 1Б, водій ОСОБА_2 , керуючи т.з. Volkswagen Golf, вчинив ДТП із т.з. Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_2 . Постанова суду набрала законної сили 23 вересня 2024 року (а. с. 17).
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Відповідно до Відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України про прийняте рішення, номер справи МТСБУ: 107544, Страхове бюро виплатило відшкодування шкоди в розмірі 160 000,00 грн позивачці ОСОБА_1 , яка є власником т.з. Skoda Superb, за участі якого сталась ДТП, яка мала місце 30.08.2025 року (а. с. 37).
Згідно з висновком експерта № 170/24 транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку з додатками від 10 жовтня 2024 року, складеного експертом ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, заподіяної з технічної точки зору власнику автомобіля Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 складає 332 780,46 грн (а.с. 9-15, 18-34).
Відповідно до Рахунку-фактури № 181 від 13 вересня 2024 року витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження становлять 8 000,00 грн (а. с. 35). Зазначений рахунок-фактура підтверджує вартість проведення дослідження, але не підтверджує обставину оплати позивачкою такого дослідження.
Також відповідно до Акту здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 30.08.2024 витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП становлять 1 600,00 грн (а. с. 38). Зазначений Акт підтверджує вартість послуг евакуатора, але не підтверджує обставину оплати позивачкою таких послуг.
Зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Щодо відшкодування матеріальної шкоди
Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб, яким завдано матеріальної шкоди, не була забезпечена (зокрема, застрахована) відповідачем, оскільки доказів зворотнього не надано.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з вини відповідача ОСОБА_2 було пошкоджено транспортний засіб Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .. Враховуючи, що протиправними винними діями відповідача було завдано пошкоджень автомобілю позивача, у зв`язку із чим останній завдано збитків, обов`язок з відшкодування завданої позивачу як матеріальної так і моральної шкоди, має бути покладено саме на заподіювача шкоди, тобто відповідача ОСОБА_2 .
Розмір матеріального збитку відповідач не спростував, клопотання про проведення відповідної судової експертизи тощо не подавав.
Отже, суд дійшов висновку про доведеність обставин: заподіяння позивачу шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, у зв`язку з пошкодженням автомобіля, розміру матеріальної шкоди, заподіяної позивачу як власнику транспортного засобу, в розмірі 172 780,46 грн (= 332 780,46 грн за дослідженням експерта 160 000,00 грн) відшкодованих МТСБУ). В цій частині позов слід задовольнити.
Що стосується заявлених до відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 8 000,00 грн та послуг евакуатора в розмірі 1 600,00 грн, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні цих вимог через недоведення позивачем обставини понесення нею таких витрат.
Щодо відшкодування моральної шкоди.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує характер і обсяг заподіяної моральної шкоди позивачу, характер і тривалість страждань та емоційних переживань, пов`язаних із пошкодженням її майна, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань буде стягнення з відповідача заявленої суми моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.
Отже, позов слід задовольнити частково.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково, судовий збір належить стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог позивача в розмірі 1 732,61 грн.
На підставі зазначеного, статей 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 133, 139, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 172 780,46 грн (сто сімдесят дві тисячі сімсот вісімдесят грн 46 коп).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч грн).
У задоволенні решти позовних вимог (витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 8 000,00 грн та витрат на послуги евакуатора у розмірі 1 600,00 грн - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 732,61 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано безпосередньо до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 17 березня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець