Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/162/25
Провадження № 2/689/194/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2025 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючий - суддя Соловйов А.В.

за участю секретаря судового засідання Цмикайло Т.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-ще. Ярмолинці цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Ярмолинецької селищної ради,

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою АДРЕСА_1 . Стверджує, що після смерті ОСОБА_2 він спадщину прийняв, однак, спадкодавець за життя не оформив свідоцтво про право власності на будинковолодіння. З цієї підстави приватним нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 03.06.1998 р.. Позивач є її спадкоємцем за заповітом, що підтверджується заповітом, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11.05.2020 р., матеріалами спадкової справи №187/2012.

Заповітом, посвідченим секретарем виконкому Савинецької сільської ради Ярмолинецького району 03.08.1990 р., зареєстрованим в реєстрі за №51 було охоплено усе майно спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв спадщину та оформив право на спадщину на частину спадкового майна - на земельну частку (пай) та на майновий пай, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.05.2012 року, від 16.12.2013 р., спадковою справою №187-2012 заведеною після смерті ОСОБА_2 .. Однак, на спірне будинковолодіння позивач не зміг оформити свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується листом приватного нотаріуса №14/01-16 від 30.01.2025 р..

Відповідно до довідки-характеристики КП «Ярмолинецьке бюро технічної інвентаризації» Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області від 30.12.2024 р. №1290 право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно із технічним паспортом, виготовленим 30.12.2024 р., будинковолодіння по АДРЕСА_1 1962 року побудови, складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 40,1 кв.м. літ., господарські будівлі та надвірні споруди сарай літ. Б..

Належність спірного майна до смерті спадкодавцю підтверджується матеріалами справи. Так, у відповідності до довідки Ярмолинецької селищної ради №02-153 від 10.12.2024 р. головою домогосподарства по АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги №5 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 за життя була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відповідно до матеріалів справи, спірне майно було побудоване до 01.07.2004 р.. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Докази належності спірного будинку будь-якій іншій особі суду не надані. Крім того, представник відповідача листом від 07.02.2025 р. позов визнав, а згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, а відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову до початку розгляду справи по суті слід повернути позивачу 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок загальною площею 40,1 кв.м. літ. А-1, а також на господарські будівлі та надвірні споруди сараю літ. Б., які знаходяться по АДРЕСА_1 і належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, а саме 605,60 грн., які сплачено ним відповідно до квитанції: №0.0..1 від 31.01.2025 р..

Стягнути з Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 605,60 грн. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловйов А.В.