Справа № 365/893/24
Номер провадження: 2/365/64/25
12 березня 2025 року селище Згурівка
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Солдатової Т.М.
за участю секретаря судового засідання Воєводи І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
В обґрунтування позову зазначає, що 21.08.2019 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (надалі - Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) укладено Заяву № 010/322904/82/635309 (далі - договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 21.08.2023 та сплатити проценти за користування коштами в розмірі 48%.
Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед позичальником.
Пунктом 5 кредитного договору встановлено, що до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням умов цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 70 років. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.02.2016 у справі 6-1824цс15: «…якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам статті 6 і частини першої статті 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі. Ураховуючи періодичність платежів, визначених договором…».
30 листопада 2021 року було укладено договір №114/2-47 відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 010/322904/82/635309.
10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 010/322904/82/635309.
Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділене правом вимоги до відповідача за договором № 010/322904/82/635309.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 01.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи.
У судове засідання позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» свого представника не направив, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» М. Ткаченко просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву, заяву про розгляд справи у її відсутність та будь-яких інших заяв не подала. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що 21.08.2019 ОСОБА_1 ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» та уклала з АТ «Райффайзен Банк Аваль» Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/322904/82/635309 (тип кредиту кредитування рахунку) з додатком № 1.
Зі змісту заяви вбачається, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Банк) та ОСОБА_1 (Клієн) уклали цю Заяву до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № CMDPI-278215 від 05.03.2019), далі Договір, про наступне.
Згідно з умовами кредитного договору банк відкриває картковий рахунок (далі КР) IBAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 в гривні, випускає та надає клієнту ПК, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її (їх) реквізитів відповідно до правил Платіжних систем, Правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб.
21.08.2019 ОСОБА_1 отримала під розписку платіжну картку НОМЕР_3 (а.с. 10 копія розписки).
З виписок по рахунку за період з 21.08.2019 по 30.11.2021 (11-16, 17-19), а також з розрахунку заборгованості по картковому кредиту (а.с. 20-21) вбачається, що ОСОБА_1 користувалася встановленим на картку кредитним лімітом - знімала готівкові кошти, здійснювала безготівкові розрахунки, переглядала залишок коштів на рахунку, здійснювала часткове погашення заборгованості. Проте, в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. У розрахунку зазначено, що дата закінчення угоди (з урахуванням пролонгацій договору) 03.09.2023.
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (первісний кредитор) та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (новий кредитор) 30.11.2021 уклали договір відступлення права вимоги № 114/2-47, на підставі якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» передало (відступило) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги, зокрема, до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 010/322904/82/635309 від 21.08.2019 (а.с. 24-29 копія договору відступлення права вимоги № 114/2-47, а.с. 30 копія платіжного доручення № 306770027 від 30.11.2021, що підтверджує сплату ціни договору, а.с. 31-33 копія реєстру боржників, а.с. 34 копія витягу з реєстру боржників).
ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» після набуття права вимоги до відповідача продовжувало нараховувати відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування (а.с. 22 розрахунок заборгованості).
10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (новий кредитор) уклали договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, на підставі якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому, зокрема, на підставі договору відступлення № 114/2-47 від 2021-11-30 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», права вимоги до боржників, в тому числі, і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 010/322904/82/635309 від 21.08.2019 (а.с. 35-40 копія договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, а.с. 40 копія акту прийому-передачі реєстру боржників, а.с. 41-44 копія реєстру боржників, а.с. 47 копія витягу з реєстру боржників, а.с. 45-46 копія акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, що підтверджує сплату ціни договору відповідно до умов п. 7.1, 7.2 договору № 10-01/2023).
Після набуття права вимоги до відповідача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» продовжувало нараховувати відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування, а саме в період з 10.01.2023 по 02.09.2023.
Відповідач ОСОБА_1 відзиву та своїх заперечень на позовну заяву не подала, так само як і доказів на спростування заявлених позивачем вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Відповіддо до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як передбачено частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі договору відступлення права вимоги № 114/2-47 від 30.11.2021 право вимоги від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», яке продовжувало нараховувати відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування.
В подальшому, на підставі договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 право вимоги від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», яке продовжувало нараховувати відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування.
Враховуючи вищезазначене суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Таким чином, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Нормами ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.
Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Позовна заява підписана та подана до суду директором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» М. Ткаченко.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, а всього 5422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 207, 509, 512, 513, 514, 516, 525, 526, 611, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 2, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договоромзадовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок), а всього: 5422,40 грн (п`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий суддя Т.М. Солдатова