Справа № 404/4795/21
Номер провадження 2-др/404/4/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

04 березня 2025 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

при секретарі - Щербини А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву представника ОСОБА_1 адвоката Семенова Євгенія Олексійовича про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, відмовлено.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Семеновим Євгенієм Олексійовичем 13.02.2025 року надано суду заяву про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 246, ч.1 ст. 270 ЦПК України, питання про ухвалення додаткового рішення призначено в судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись.

Представник позивача адвокат Пузир В.О. до суду надав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просив заяву адвоката Семенова Є.О. про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Суд постановив, провести розгляд заяви у відсутності сторін, що не суперечить статті 270 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 лютого 2025 року у задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним - відмовлено.

Згідно ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд має дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі? Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань? Чи не внесено в документи інформації щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами, та, навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що стороною відповідача не було подано відповідну заяву про те, що ними будуть надані докази щодо понесених витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті спору, що передбачено ч. 8 ст.141 ЦПК України.

Водночас згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 78-80 ЦПК України.

На підтвердження понесених відповідачем судових витрат до поданої заяви долучено: договір про надання правничої допомоги № 17-11/21 від 17.11.2021 року, акт погодження гонорару за надання правничої допомоги від 17.11.2021 року, акт про виконану правничу допомогу від 10.02.2025 року.

За приписами чч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України №2» наголошено, що принцип рівності сторін - це один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Аналіз положень ст. 137 ЦПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

Представник позивача скористався своїм правом та 04.03.2025 року через канцелярію суду надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. У своїх запереченнях посилався на те, що представником відповідача згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі сторона відповідача не зробила відповідну заяву, тому просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду.

Представник відповідача у своїй заяві про ухвалення додаткового рішення посилався на те, що ним під час подання відзиву на позовну заяву заявлено вимогу про стягнення з позивача понесених судових витрат.

Суд зазначає, що у судовому засіданні від 10.02.2025 року представником відповідача не було зроблено відповідної заяви про стягнення з позивача судових витрат пов`язаних з надання правничої допомоги.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі № 404/4795/21 (номер провадження 2/404/1231/21) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним підлягає залишенню без розгляду, оскільки представником відповідача не подано відповідної заяви про те, що ними будуть надані докази щодо понесених витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті спору у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Семенова Євгенія Олексійовича про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено та проголошено 13. 03.2025.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда