ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/807/563/25
Головуючий в 1-й інстанції Тучков С.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Кухаря С.В.

суддів: Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.,

секретар Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2024 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 16 грудня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, в якому просив суд скасувати здійснене йому Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» нарахування у грошовій сумі, що дорівнює вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу відповідно до складеного Акту-розрахунку від 17.06.2023 року необлікованого (донарахованого) об?єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 67948,55 грн.; визнати протиправним та скасувати акт про порушення №ZP004866 від 17.06.2023 року та протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ АТ «ОГС «Запоріжгаз», яким вказаний акт було задоволено; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, у т.ч. на професійну правничу допомогу у повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 17.06.2023 року до будинку позивача з`явились співробітники відповідача з метою проведення огляду лічильника. Протягом перевірки ЗВТ представники відповідача виявили порушення та склали акт про порушення №ZP004866 від 17.06.2023 року: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме: пошкодження пломбувального матеріалу (дроту), на якому встановлена охоронна пломба №23605947 в місці приєднання лічильника газу, що призводить до викривлення даних обліку природного газу. У розділі 4 Акту про порушення зазначено, що порушення усунуто шляхом перепломбування лічильника газу Gallus 2000 - U №003553766 охоронною пломбо R36686070. Крім того, позивач у Акті про порушення виклав свої зауваження про те, що з актом не згоден, тому що лічильник знаходиться на вулиці, дріт низької якості, від погодних умов став непридатним, оскільки поплелася виноградна лоза і дріт розсипався. Актом від 17.06.2023 року на встановлення охоронної пломби на вузол обліку природного газу представник відповідача встановив нову пломбу та зазначив, що перепломбування проведено у зв`язку з тим, що перержавів дріт на охоронній пломбі. Лічильник було демонтовано лише 06.09.2023 року, тобто зі спливом майже трьох місяців, і його не було направлено на експертизу. Довідкою №2-8386-23 від 15.09.2023 року про непридатність законодавчо регульованого ЗВТ констатовано, що лічильник є непридатним через невідповідність його зовнішнього вигляду вимогам ЕД, інших випробувань повірник не робив. Таким чином, при сумнівах щодо роботи ЗВТ, АТ «ОГС «Запоріжгаз» відповідно до закону мало право ініціювати проведення експертизи ЗВТ, однак, всупереч вищевказаним нормам цього здійснено не було. Експертизи лічильника відповідач не зробив, доказів втручання позивачем в роботу лічильника не надав. Будь-які інші докази, які б свідчили про те, що наявність ознак пошкодження (руйнування) захисного пломбування лічильника та існування доступу до відлікового механізму лічильника, що призвели до викривлення даних обліку природного газу, відсутні. Протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ АТ «Запоріжгаз», акт про порушення було задоволено, в результаті чого було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості. Відповідач направив позивачу листа від 10.08.2023 року разом із актом-розрахунком та рахунком на оплату. Актом-розрахунком був проведений перерахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 67948,55 грн. Розрахунок було проведено у відповідності до вимог розділу 11 глави 3 пункту 1 Кодексу газорозподільних систем. Під час засідання комісії позивач участі не приймав, так як про засідання комісії не повідомлявся належним чином. Отже, протокол засідання комісії прийнятий з порушеннями, і підлягає скасуванню. Згідно з цим листом відповідач надав позивачу 10 днів з дня його отримання для погашення вищевказаної заборгованості. Усно позивачу було повідомлено, що у разі прострочення оплати вищезазначеної суми, його дім можуть відключити від газопостачання. Саме для того, щоб запобігти діям виконавця з відключення його дому від газопостачання та скасувати акт-розрахунок позивач звертається до суду з цим позовом.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2024 року, позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (м.Запоріжжя, вул.Заводська, буд.7, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716) про захист прав споживачів задоволено частково.

Скасовано рішення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (м.Запоріжжя, вул.Заводська, буд.7, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716), оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення №1129 від 21.07.2023 року, яким акт про порушення №ZP004866 від 17.06.2023 року було задоволено, та складений на його підставі акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, яким ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) був проведений розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 67948,55 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (м.Запоріжжя, вул.Заводська, буд.7, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у загальному розмірі 3429 (три тисячі чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 копійок.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (м.Запоріжжя, вул.Заводська, буд.7, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716) на користь держави судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції,Акціонерне товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що споживач несе відповідальність за збереження ЗВТ (лічильника газу) та встановлених на ньому пломб, а тому виявлення факту порушення пломби державного повірника, незалежно від способів та причин порушення, тягне за собою застосування певних процедур в тому числі і донарахування не облікованого об`єму природного газу.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненко Данила Руслановича зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2023 року представниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» був оглянутий газовий лічильник, який знаходиться за місцем мешкання позивача за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами вказаної перевірки працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було складено акт про порушення №ZP 004866 від 17.06.2023 року (а.с.17 зворотна сторона - 18).

В акті встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме розділ XI глава 2 п.1 п.п.3 несанкціоноване вручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу): пошкоджено пломбувальний матеріал (дріт), на якому встановлена охоронна пломба №23605947 в місті приєднання лічильника газу GALLUS № 03553766, що призводить до викривлення даних обліку природного газу.

У розділі 4 Акту про порушення зазначено, що порушення усунуто шляхом перепломбування лічильника газу Gallus 2000 - U №003553766 охоронною пломбо R36686070.

Акт підписано працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та позивачем із зауваженнями. ОСОБА_1 у акті про порушення зазначив, що з актом не згоден, тому що лічильник знаходиться на вулиці, дріт низької якості, від погодних умов став непридатним, оскільки поплелася виноградна лоза і дріт розсипався.

Згідно з актом від 17.06.2023 року на встановлення охоронної пломби на вузол обліку природного газу, представник АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» встановив нову пломбу та зазначив, що перепломбування проведено у зв`язку з тим, що перержавів дріт на охоронній пломбі.

За результатами розгляду акту про порушення №ZP 004866 від 17.06.2023 року на засіданні комісії АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення акту про порушення, що відображено у протоколі №1129 від 21.07.2023 року.

Розрахунок необлікованого природного газу за зазначеною адресою здійснено з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв споживача, опалювальної площі (74,1 кв.м) та кількості зареєстрованих осіб (1 ос.) згідно з пунктом 11 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу за цінами закупівлі природного газу протягом періоду необлікованого природного газу (а.с.20).

АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт-розрахунок не облікованого об`єму природного газу і його вартості та рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, з пропозицією погашення вартості не облікованого об`єму природного газу у сумі 67948,55 грн. протягом 10 днів з дати отримання цього повідомлення, який було отримано ОСОБА_1 22.08.2023 року.

Згідно з актом №003957 від 06.09.2023 року лічильник було демонтовано 06.09.2023 року. Лічильник і встановлені на ньому пломби здані на відповідальність за їх збереження споживачу, тобто лічильник не було направлено на експертизу (а.с.19).

Довідкою №2-8386-23 від 15.09.2023 року про непридатність законодавчо регульованого ЗВТ констатовано, що лічильник є непридатним через невідповідність його зовнішнього вигляду вимогам ЕД.

Задовольняючи вимоги позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пошкодження пломбувального матеріалу (дроту), на якому встановлена охоронна пломба №23605947 в місті приєднання лічильника газу GALLUS №03553766, призвело до викривлення даних обліку природного газу, тобто факт споживання ОСОБА_1 необлікованого природного газу. Таким чином, відповідачем не було доведено вчинення з боку позивача наявність усіх складових цього правопорушення, зокрема, наслідків (дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку). Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснював несанкціоноване втручання у роботу приладу обліку газу, які б мали наслідком некоректний облік спожитого природного газу. Сам факт пошкодження пломбувального матеріалу (дроту), на якому встановлена охоронна пломба в місті приєднання лічильника газу, за відсутності інших обов`язкових елементів правопорушення, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не враховується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або наявності інших дій, що призводять до викривлення даних засобу обліку природного газу, не свідчить та є недостатнім для висновку про несанкціонованого втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу. Для нарахування чи донарахування необлікованого природного газу відповідач мав встановити факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Проте, експертизу лічильника не було проведено. Довідка №2-8386-23 від 15.09.2023 року не свідчить про несанкціоноване втручання позивача в роботу ЗВТ / лічильника газу, з чого суд дійшов висновку про те, що вищезазначена довідка не є належним та достовірним доказом у справі. Крім того, довідкою №2-8386-23 від 15.09.2023 року не може бути належним та допустимим доказом, оскільки в ній зазначено про невідповідність вимогам ДСТУ 9035:2020. При цьому, до матеріалів справи не надано довідки про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99, як того вимагає Положення про проведення експертизи лічильників газу. Таким чином, докази, що містяться в матеріалах справи, не підтверджують беззаперечно факт несанкціонованого відбору позивачем природного газу з газорозподільних систем. Отже, відсутні правові підстави для застосування до ОСОБА_1 санкцій у вигляді стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу, тому позов є обґрунтованим, однак суд вважав необхідним задовольнити його частково у зв`язку з обранням неефективного способу захисту прав споживача.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами споживачами газу в частині обліку природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності до п. 1 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатації на підставі відповідного договору з власником забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Згідно п. п. 1 та 5 глави та п. 1 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем комерційний вузол обліку (комерційний ВОГ) та його складові мають бути опломбовані пломбами з тавром відповідного органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та пломбами заводу виробника.

Місця пломбування та реквізити пломб заводу-виробника, а також місця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, вказуються в технічній документації (паспорті) на кожний ЗВТ або протоколі повірки, якщо така мала місце перед чи під час експлуатації ЗВТ.

Пунктом 2 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ під час введення комерційного ВОГ в експлуатацію або під час його експлуатації має право встановлювати власні охоронні пломби на елементах та складових комерційного ВОГ, а також на запірній арматурі обвідних ліній, фланцевих з`єднаннях перед комерційним ВОГ та після нього, а також на інших пристроях і місцях для унеможливлення несанкціонованого втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонованого відбору природного газу.

Пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться пломбами Оператора ГРМ в місцях, передбачених проектом, паспортами заводів виробників ЗВТ, та в місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонований відбір природного газу.

За приписами пункту 5 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.

Пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Положення пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГС визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Положення наведеного пункту прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження або відсутності пломби, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Згідно пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГРМ , склад порушення може мати місце за наявності складових, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові лічильника газу; наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується витрата природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію лічильника та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується природного газу.

За відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі №3-18гс15, Постанови Верховного Суду від 10.07.2018 р. у справі №909/869/16, постанові від 24.10.2018 р.. у справі №914/2384/17.)

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір та аналізуючи доводи апеляційної скарги, судова колегія доходить висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пошкодження пломбувального матеріалу (дроту) призвело до викривлення даних обліку природного газу, тобто факт споживання ОСОБА_1 , необлікованого природного газу. Доказів наявності усіх складових цього правопорушення, зокрема дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку, не надано.

Сам факт пошкодження пломбувального матеріалу (дроту) за відсутності інших обов`язкових елементів правопорушення, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не враховується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або наявності інших дій, що призводять до викривлення даних засобу обліку природного газу, не свідчить та є недостатнім для висновку про несанкціонованого втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу.

До такого висновку щодо змісту вказаних норм матеріального права щодо відсутності підстав для притягнення відповідача до відповідальності дійшов КЦС ВС у постанові від 11 жовтня 2021 року у справі N 646/6354/19, провадження N 61-11642св21, який суд апеляційної інстанції враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 13 березня 2025 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

Судді: Е.А. Онищенко

Д.А. Трофимова