Провадження № 2/202/31/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська

в складі головуючого : судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Десятерика Я.С., розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з цим позовом в інтересах позивача, представник позивача, адвокат Калугін Д.О., просив визнати ОСОБА_1 батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, записавши ОСОБА_1 батьком дітей, змінивши прізвище та по батькові дітей.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справаи між суддями від 20.12.2022 року визначено суддю Бєльченко Л.А.для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді від 01.05.2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обгрунтування позову представником позивача зазначено, що з 01.01.2008 року ОСОБА_1 проживав з відповідачкою однією сім`єю, але шлюб зареєстрований не був.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народилася донька ОСОБА_6 .

У зв`язку з тим, що шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстрований не був, відомості про батька у свідоцтві про народження дітей було внесено зі слів матері дітей, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Натепер ОСОБА_2 відмовляється вчиняти дії щодо внесення змін до актових записів про народження дітей в частині зазначення ОСОБА_1 батьком дітей. Тому просив позов задовольнити.

В судове засідання ані позивач, ані представник позивача не з`явилися. Представником позивача через ситему «Електронний суд» направлено на адресу суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача (а.с.63).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. 23.06.2023 року від ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову (а.с.26).

Ухвалою суду від 20.07.2023 року відмовлено у прийнятті визнання позову ОСОБА_2 про визнання батьківства і продовжено розгляд справи (а.с.30).

Ухвалою суду від 20.09.2023 року за клопотанням представника позивача, адвоката Калугіна Д.О., призначена судово-генетична експертиза з метою встановлення кровного споріднення ОСОБА_1 і дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено (а.с.51).

10.12.2024 року на адресу суду з експертної установи, Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з дітьми до експертної установи для відбору біологічних зразків не з`явилися.

Ухвалою суду від 11.12.2024 року провадження у даній справі було поновлено, призначено справу до підготовчого судового засідання, про що було повідомлено представника позивача, адвоката Калугіна Д.О., і представника відповідача, адвоката Коломоєць Т.Й. (а.с. 62).

Ухвалою суду від 12.02.2025 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті, про що повідомлено сторін (а.с.77-79).

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про відмову у задволені позову, вихолячи з такого.

В матеріалах справи містяться копії свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де матір`ю дітей записана ОСОБА_2 , а батьком дітей записаний ОСОБА_7 .

Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цимвільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.36-38).

Статтею 125 Сімейного кодексу України визначено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, можна дійти висновку про те, що відомостями, що засвідчують батьківство, є будь-які докази, зібрані відповідно до положень ЦПК України, а також наявність даних за те, що батько дітей у Книзі реєстрації народжень записаний відповідно до частини 1 ст.135 СК України.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягення аліментів» відзначено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК (редакції 1963 року) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна

частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини,

коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК (редакція 1963 року), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК (редакція 1963 року) може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Жодного доказу, що засвідчують батьківство позивача стосовно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 не надано.

Судом по даній справі була призначена судово-генетична експертиза. Проте, згідно повідомлення експертної установи, Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, від 10.12.2024 року, для проведення експертизи не з`явилася не лише відповідачка з дітьми, а й сам позивач.

З урахуванням зазначеного, суд, відповідно до положень частини 1 ст. 109 ЦПК України, не можєе визнати факт, для з`ясування якого судово-генетична експертиза була призначена, оскільки для її проведення не з`явився і сам позивач ОСОБА_1

12.02.2025 на адресу суду через систему «Елекстронний суд» представником позивача було направлено клопотання про допит свідків на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 , явку яких в судове засідання позивач зобов`язався забезпечити.

Проте, будучи обізнаним про розгляд справи, в судове засідання на 11.03.2025 явка свідків забезпечена не була.

До матеріалів справи представником позивача також долучені віддруковані на принтері зображення чоловіка з дітьми, які будь-яких обставин у справі не доводять, тому не мають доказового значення.

Відповідно до положень частини 3 ст. 12, частини 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона послається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог не надано жодного об`єктивного доказу відповідно до положень ст.ст.77-80 ЦПК України, що засвідчує батьківство позивача, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Відмовляючи у задоволені позову, підстав для відшкодування судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України немає.

Керуючись ст.ст. 4,5,12,13,81,141,259-263,265, ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у позовних вимогах до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя - Бєльченко Л.А.