РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Грибанов Д.В. звертається до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за:

- кредитним договором № 102487842 від 2 квітня 2024 року в розмірі 40945 грн, з яких 10000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 26705 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 1150 грн заборгованість за комісією за надання кредиту та 3090 грн заборгованість за неустойкою (штраф, пеня);

- кредитним договором № 1070311 від 25 березня 2024 року в розмірі 10665 грн, яка складається з 3000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 7155 грн заборгованості за процентами та 510 грн заборгованість за комісією;

- за договором позики № 2542223 від 5 січня 2024 року в розмірі 11052,28 грн, з яких 7000 грн заборгованість за основною сумою боргу та 4052,28 грн заборгованість за відсотками, а також судові витрати в сумі за подання позовної заяви в сумі 3028 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 2 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №102487842. Відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 10000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначенні статями 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» та відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений договір було розміщено в особистому кабінеті відповідачки та було здійснено перерахування коштів відповідно до умов пункту 2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит, а відповідач умови вказаного договору не виконує. 30 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено договір факторингу № 30072024/2. Відповідно до умов договору позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача. Сума заборгованості відповідача відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 від 30 липня 2024 року до договору факторингу складає 40945 грн, з яких 10000 грн заборгованість за сумою кредиту, 26705 грн заборгованість за процентами за користування кредиту, 1150 грн заборгованість за комісією та 3090 грн заборгованість за неустойкою.

Крім того, 25 березня 2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 1070311 в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 3000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 9 квітня 2024 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 8 липня 2024 року. Комісія за надання кредиту: 510 грн, яка нараховується за ставкою 17,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 945 грн, які нараховуються за ставкою 2,10 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 6210 грн, які нараховуються за ставкою 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. 30 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №30072024/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 30 липня 2024 до Договору факторингу №30072024/1, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1070311 в сумі 10665 грн, з яких 3000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7155 грн - сума заборгованості за відсотками та 510 грн - сума заборгованості за комісією.

Також, 5 січня 2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2542223 в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису. Відповідно до кредитного договору ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало кредитні кошти відповідачу у сумі 7000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані відповідачем, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, а відповідач умови вказаного договору не виконує. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, у тому числі до відповідача. Відповідно до реєстру боржників № 29 від 19 серпня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 липня 2021 року, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11052,28 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7000 грн та сумою заборгованості за відсотками в розмірі 4052,28 грн.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позов не надіслав, свою позицію не виклав.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа надійшла до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 4 лютого 2025 року (а.с. 1).

В порядку частини сьомої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України 5 лютого 2025 року надіслано запит щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 Цивільного процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк п`ять днів для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с. 79).

Ухвала про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу рекомендованим листом за останньою відомою адресою зареєстрованого місця реєстрації (а.с. 111).

18 лютого 2025 року на адресу суду повернувся конверт із відміткою на довідці Укрпошти про причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 81).

Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року судовий розгляд було відкладено та здійснено повідомлення відповідача про розгляд цієї справи в порядку частини одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення було опубліковано 19 лютого 2025 року (а.с.157).

Відповідач заяви про неможливість подання відзиву на позов через введення воєнного стану у країні, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання згідно з положеннями частин 7 та 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи встановлено, що 2 квітня 2024 року ОСОБА_1 оформив на сайті ТОВ «Мілоан» анкету-заяву на кредит № 102487842, в якій вказав значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема: номер мобільного телефону, дату народження, паспортні дані, ідентифікаційний номер, місце проживання, реєстрації, працевлаштування із зазначенням місця роботи (а.с. 16 на звороті).

2 квітня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 102487842, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10000 грн строком на 345 днів, із кінцевим терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 13 березня 2025 року (а.с. 10-15).

Згідно з копією графіку розрахунків, який є додатком № 1 до кредитного договору № 102487842 від 2 квітня 2024 року, ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити 78575 грн, з яких: 10000 грн - кредит; 1150 грн комісія та 67425 грн проценти (а.с. 15 на звороті-16).

30 липня 2024 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір відступлення права вимоги №300725024/2, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 18-19).

Згідно з копією акту приймання передачі реєстру боржників від 30 липня 2024 року до договору відступлення прав вимоги № 30072024/2, кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників № 2 від 30 липня 2024 року (а.с. 20) .

Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 30072024/0 від 30 липня 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 102487842 в сумі 40945 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 10000 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 26705 грн, заборгованістю за комісією в сумі 1150 грн та заборгованістю за неустойкою (штраф, пеня) в сумі 3090 грн (а.с. 21).

25 березня 2024 року, на підставі заяви ОСОБА_1 на отримання кредиту, між ТОВ «Фінансова Компанія «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 1070311 в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства.

Відповідно до пункту 1 договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 3000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 9 квітня 2024 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 8 липня 2024 року. Комісія за надання кредиту: 510 грн, яка нараховується за ставкою 17,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 945 грн, які нараховуються за ставкою 2,10 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 6210 грн, які нараховуються за ставкою 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.

Відповідно до пункту 2.4.2 договору сплата заборгованості після спливу строку кредитування є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати пені та/або процентів (а.с.29-36).

Згідно Договору факторингу № 30072024/1, укладеному між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 30 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до боржника (а.с.37-39).

28 березня 2024 року ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» на виконання пункту 1.2 договору факторингу № 30072024/1 від 30 липня 2024 року уклали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників (а.с.40).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 30 липня 2024 до Договору факторингу № 30072024/1, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1070311 в сумі 10665 грн, з яких: 3000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7155 грн - сума заборгованості за відсотками та 510 грн сума заборгованості за комісією (а.с. 41).

5 січня 2024 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 2542223, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), містить реквізити та підписи сторін. Відповідно до пункту 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Згідно з пунктом 2 договору, сума позики складає 7000 грн, строк позики /строк договору 30 днів, базова процентна ставка 2,5% фіксована, базова процентна ставка за перший день користування позикою 40,21 % фіксована. Дата позики 5 січня 2024 року. Дата повернення позики 4 лютого 2024 року (а.с.48-50).

Відповідно до копії договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, відповідно до реєстру боржників (а.с.52-54

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 28 липня 2021 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» погодили та внесли зміни до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 55).

Відповідно до додаткової угоди № 7 від 13 червня 2022 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» домовились викласти пункт 9.1 договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року в новій редакції (а.с. 56).

19 серпня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» уклали додаткову угоду № 34 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 57) та відповідно до акту прийому передачі від 19 серпня 2024 року ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло реєстр боржників № 29, після чого відповідно до договору факторингу № 14/06/21 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості (а.с. 58).

Згідно з витягом з реєстру боржників № 29 від 19 серпня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 2542223 відносно ОСОБА_1 на загальну суму 11052,28 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 7000 грн та 4052,28 сума заборгованості за відсотками (а.с. 59).

ТОВ «ФК «ЄАПБ» є юридичною особою та основним видом фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства- факторинг (а.с. 67).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів суд доходить висновку про укладення та підписання ОСОБА_2 кредитних договорів за допомогою одноразового паролю ідентифікатора; невиконання нею, як позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності у нього боргових зобов`язань перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло прави вимоги за вищевказаними договорами за договорами факторингу.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з частини першої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 Цивільного кодексу України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що кредитний договір № 102487842 від 2 квітня 2024 року, договір про споживчий кредит № 1070311 від 25 березня 2024 року та договір позики № 2542223 від 5 січня 2024 року підписані ОСОБА_1 електронним підписом та укладені сторонами відповідних договорів відповідно до чинного законодавства.

Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредиторів подавав заявки на отримання кредитів за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредитів, після чого кредитори надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів. Без здійснення зазначених вище дій відповідачем кредитні договори не були би укладеними сторонами.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 523 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статей 1080, 1084 Цивільного кодексу України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

З огляду на те, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку ТОВ "ФК "ЄАПБ" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідачки суми фактично отриманих нею кредитних коштів.

Також наявні підстави і для стягнення з відповідача процентів за користування кредитами, оскільки як зазначено вище, відповідач підписав кредитні договори в яких сторонами узгоджено умови кредитування, тобто відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, зокрема щодо нарахування відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості за сумами кредитів та відсотками, то така заборгованість підлягає стягненню.

Також, вбачає підстави для стягнення з відповідача комісії за кредитним договором № 102487842 від 2 квітня 2024 року в сумі 1150 грн та договором про споживчий кредит № 1070311 від 25 березня 2024 року в сумі 510 грн, які передбачені договорами.

Суд зазначає, що законодавство, яке регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало змін у 2017 році з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування». До цього часу судова практика у питанні можливості встановлення кредитором комісії в кредитному договорі захищала боржника як слабку сторону в кредитних правовідносинах. Однак з прийняттям в 2017 році Закону України «Про споживче кредитування» змінилася і судова практика.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Крім того, за кредитним договором № 102487842 від 2 квітня 2024 року неможливе стягнення неустойки (пені, штрафу) за користування відповідачем кредитом в якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання, визначеного статтею 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пунктів 1.5.2 та 1.6 договору про споживчий кредит встановлено ставки процентів за користування кредитом. У позовній заяві позивач посилається на статтю 625 ЦК України як на підставу нарахування та стягнення процентів. Умови відповідальності позичальника у разі прострочення зобов`язань з повернення кредитних коштів, визначені у розділі 4 договору. Посилання на цей розділ відсутній у позовній заяві.

Згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статте 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Аналогічні положення Законом № 2120-IX внесено до розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (пункт 61).

Відповідно до частини першої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом першим частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У зв`язку з цим з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (задоволено 95,07 % від розміру заявлених вимог) підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 2878,72 грн (3028 х 95,07 % = 22878,72) судового збору, що підтверджується копією платіжної інструкції від 14 січня 2025 року № 93399 (а.с.8).

Керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 509, 525, 549, 610, 611, 625, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за:

- кредитним договором № 102487842 від 2 квітня 2024 року в розмірі 37855 грн, з яких 10000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 26705 грн заборгованість за процентами за користування кредитом та 1150 грн заборгованість за комісією;

- кредитним договором № 1070311 від 25 березня 2024 року в розмірі 10665 грн, яка складається з 3000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 7155 грн заборгованості за процентами та 510 грн заборгованість за комісією;

- за договором позики № 2542223 від 5 січня 2024 року в розмірі 11052,28 грн, з яких 7000 грн заборгованість за основною сумою боргу та 4052,28 грн заборгованість за відсотками, а всього 59572 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн 28 коп, а також судові витрати в сумі за подання позовної заяви в сумі 2878 (дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн 72 коп.

В частині стягнення заборгованості за заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) за кредитним договором № 102487842 від 2 квітня 2024 року в сумі 3090 грн - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», знаходиться по вул. Симона Петлюри, 30 , м. Київ. Код , IBAN НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ