єдиний унікальний номер справи 546/179/25
номер провадження 2/546/240/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Серьогіна Ірина Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради, про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітніх дітей ,

встановив:

24.02.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява. У своїх вимогах позивач просить суд:

встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2016 між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 25.11.2021 справа № 546/842/21. З того часу ОСОБА_2 проживає окремо за іншою адресою.

Спільні діти з листопада 2021 року зареєстровані та проживають разом з батьком, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 04.06.2024. дані обставин також можуть підтвердити свідки. Відповідачка участі у вихованні та забезпеченні дітей не приймає, не цікавиться їх успіхами у навчанні, їх духовним та фізичним розвитком. Усі питання медичного обслуговування та лікування дітей позивач вирішує самостійно.

Враховуючи той факт, що позивач та неповнолітні діти не спілкуються з відповідачкою, існує необхідність встановленні юридичного факту самостійного утримання та виховання батьком для реалізації різних соціальних цілей без необхідності щоразу звертатись до матері для отримання її згоди, у тому числі щодо переміщення, здійснення медичних втручань, за потреби, на вступ на навчання, для одноосібного звернення до державних органів та освітніх закладів від імені та в інтересах дітей, мати право на одержання державної допомоги, як батька одинака, оскільки, матір дітей не приймає участі у їх вихованні.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, ухвалою судді від 06.03.2025 позовну заяву залишено без руху.

На виконання вимог вищевказаної ухвали до Решетилівського районного суду, через систему «Електронний суд» 12.03.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Серьогіної І.М., надійшла заява про усунення недоліків, із якою надано нову редакцію позовної заяви у якій вказано наявність або відсутність електронних кабінетів у сторін, зазначені поштові індекси та залучено в якості третіх осіб Виконавчий комітет Решетилівської міської ради як орган опіки і піклування, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з цим, недоліки щодо змісту позовної заяви в частині обґрунтування позовних вимог, пред`явлених саме до відповідачки (не визнання, порушення чи оспорювання нею прав позивача) та зазначення доказів, що підтверджують обставини не визнання, порушення чи оспорювання прав позивача відповідачкою, не усунуті.

Позовна заява взагалі не містить обґрунтування в чому полягає спір з відповідачкою в частині самостійного виконання позивачем батьківських обов`язків щодо утримання та виховання неповнолітніх дітей.

Також, не обґрунтовано, які саме батьківські обов`язки не може здійснити позивач на захист прав та інтересів дітей, як батько, який не позбавлений батьківських прав, без згоди відповідачки, як матері дітей, яка не позбавлена батьківських прав.

Окрім того, в позовній заяві зазначено, що встановлення факту самостійного утримання та виховання дітей, необхідно позивачеві для подальшого оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей та з метою отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Разом з цим, позивачем не обґрунтовано і не надано жодних доказів про те, що він звертався до органів соціального захисту та до органів територіального центру комплектування та соціальної підтримки для реалізації зазначених прав та цілей. Також, позивачем не надано доказів про отримання ним письмової відмови вказаних органів.

Частина 1 статті 15 СК України закріплює невідчужуваність сімейних обов`язків, що свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання чи утримання дитини.

Отже, факт самостійного виховання чи утримання дитини одним із батьків сам по собі не підлягає додатковому підтвердженню.

Законодавством не передбачено випадків та підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання чи утримання дитини, окрім як внаслідок настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім).

Таким чином, факт одноосібного виховання та утримання дитини одним із батьків може бути встановлений судом лише як одна з із обставин, що складає предмет доказування у разі наявності спору між батьками дитини щодо виконання ними батьківських обов`язків.

Про наявність спору між позивачем та відповідачкою з приводу позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дітей, спору щодо їх утримання, пред`явлені до суду позовні вимоги не містять.

Таким чином, єдина позовна вимога щодо встановлення факту, пред`явлена до відповідачки взагалі не містить обґрунтування, якими саме діями чи яким чином відповідачка не визнає, порушує чи оспорює фак самостійного виховання та утримання неповнолітніх дітей позивачем, а отже у чому полягає спір між позивачем та відповідачкою.

Відтак представником позивача не дотримано вимоги щодо змісту позовної заяви, зокрема п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Отже відсутні підстави вважати, що недоліки позовної заяви, визначені ухвалою судді від 06.03.2025, усунуті у повному обсязі.

Оскільки недоліки позовної заяви в повному обсязі не усунуті, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Серьогіна Ірина Миколаївна, до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітніх дітей вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що він не позбавлений права повторного звернення із заявою до суду, перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 13.03.2025.

Суддя О.О. Романенко