Справа №504/4951/23
Провадження №2/504/689/25
Комінтернівський районний суд Одеської області
03.02.2025с-ще Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
секретаря Ориник М.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, с-ще. Доброслав, цивільну справу за позовом адвоката Якубовської Анни Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна набутого подружжям за час шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року адвокат Якубовська А.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , і просила суд поділити спільне нерухоме майно, що набуто подружжям за час шлюбу, вирішити питання судового збору.
На обгрунтування доводів позову заявниця вказує, що 15.12.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб.
Також на підставі договору купівлі- продажу від 16.10.2015 року подружжям набуто житловий будинок, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На час подання позову подружжя не досягли згоди щодо поділу майна набутого подружжям за час шлюбу.
Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2023 року відкрито провадження у справі.
У судові засідання повторно відповідач не з`явився.
Представник позивача подав письмову заяву про розгляду справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.02.2025 року постановлено розгляд справи у заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:
15.12.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб.
Також на підставі договору купівлі- продажу від 16.10.2015 року подружжям набуто житловий будинок, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Шлюб між сторонами розірвано рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.09.2023 року.
На час подання позову подружжя не досягли згоди щодо поділу майна набутого подружжям за час шлюбу.
Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя.
Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як це визначено частиною четвертою статті 65 СК України.
Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.
Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.
Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування презумпції спільної сумісної власності майна набутого у шлюбі.
Таким чином, суд дійшов до висновку, оскільки спірні житловий будинок та земельна ділянка придбані за час зареєстрованого шлюбу, вони є предметом спільної сумісної власності подружжя, і відповідач не спростував належними та допустимими доказами цю презумпцію.
Таким чином позов слід задовольнити.
Вирішуючи питання судового збору, суд виходить з того, що його витрати документально підтверджені квитанцією від 09.11.2023 року на суму 6841,15 грн., і тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 63, 76 СК України, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 207, 208, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов адвоката Якубовської Анни Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна набутого подружжям за час шлюбу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6841,15 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту його отримання в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.
Суддя В. К. Барвенко