Справа № 504/1013/23
Номер провадження 2-др/504/13/25
13.03.2025с-ще Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Вінської Н.В.,
при секретарі Коцар А.М.,
за участі представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Доброслав заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Афанасьєва Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні власністю, -
Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя та усунення перешкод у користуванні житловим будинком.
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.02.2025 року позовні вимоги задоволено частково.

04.03.2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Афанасьєва Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 40 000 грн та вирішити питання про стягнення з відповідача судового збору.

Представник позивача Афанасьєв С.О. в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутність.

Представник відповідача Тищенко С.Ю. заперечував проти задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, вказував, що суми витрат на правову допомогу є значно завищеними, просив відмовити у задоволенні заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 ЦПК України)

Згідно положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат.

Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК (додаткове рішення суду).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила задовольнити її вимоги, а саме:

1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єкти нерухомого майна, набуті за час перебування ними у зареєстрованому шлюбі з 29.08.1990 року по 07.09.2021 рік, а саме:

-житловий будинок, загальною площею 119,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227), право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки: 1/1, запис про право власності № 28976902;

-житловий будинок, загальною площею 54,77 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6565512), право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки: 1/1, номер запису про право власності 98 в книзі: 3;

-земельну ділянку, площею 0,081 га, кадастровий номер: .02:001:1909, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27), право, власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки: 1/1, номер запису про право власності 14401099.,

-земельну ділянку, площею 0,00468 га, кадастровий номер: :02:007:0240, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 лінія, земельна ділянка 166 (реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна: 27), право власності на яку зареєстровано в Державному реєстр речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки: 1/ номер запису про право власності: 15049655.

2.Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом:

1)визнання за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійні проживання № НОМЕР_2 ) права власності на 1/2 частку об`єктів нерухомого майна, а саме:

-житловий будинок, загальною площею 119,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227), право власності на який зареєстровано в Державною реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмірі частки: 1/1, запис про право власності № 28976902;

-житловий будинок, загальною площею 54,77 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6565512), право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки: 1/1, номер запису про право власності 98 в книзі: 3;

земельну ділянку, площею 0,081 га, кадастровий номер: :02:001:1909, розташовану адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27), права власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки: 1/1, номер запису про право власності: 14401099.,

- земельну ділянку, площею 0,00468 га, кадастровий номер: :02 007:0240, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 лінія, земельна ділянка 166 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27), право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки. 1/1,номер запису про право власності: 15049655.

2) визнання за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) права власності на 1/2 частку об`єктів нерухомого майна, а саме:

- житловий будинок, загальною площею 119,9 кв.м., розташований за адресою:

АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227), право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки: 1/1, запис про право власності № 28976902;

- житловий будинок, загальною площею 54,77 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6565512), право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки: 1Д, номер запису про право власності 98 в книзі: 3;

- земельну ділянку, площею 0,081 га, кадастровий номер: :02:001:1909, розташовану за адресою; АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27), право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки: 1/1, номер запису про право власності: 14401099.,

- земельну ділянку, площею 0,00468 га, кадастровий номер: :02:007:0240, розташовану ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 лінія, земельна ділянка 166 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27), право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , розмір частки: ІД номер запису про право власності: 15049655.

3. Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_2 ) житловим будинком загальною площею 119,9 кв.м.. розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227), шляхом вселення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_2 ) у житловий будинок загальною площею 119,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227) та зобов`язання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) утримуватися від дій, які створюють перешкоди у користуванні зазначеним житловим будинком ОСОБА_2 .

Тобто, позивачем було заявлено одночасно вимогу немайнового та вимоги майнового характеру.

За подання позову позивачем повинно було б бути сплачено судовий збір: за позовну вимогу майнового характеру розмірі 15140.00 та вимогу немайнового характеру 1073,60 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.02.2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 , задоволено частково:

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку об`єкту нерухомого майна житловий будинок житловий будинок загальною площею 119.9 кв.м. розташований в АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку об`єкту нерухомого майна земельну ділянку площею 0,081 га кадастровий номер :02:001:1909 розташовану в АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку об`єкту нерухомого майна земельну ділянку площею 0,00468 га кадастровий номер :02:007:0240 розташована за адресою смт. Чорноморське Одеської області Одеського району садовий кооператив «Гвардійське».

Усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_2 частиною житлового будинку загальною площею 119.9 кв.м. розташований в АДРЕСА_1 шляхом вселення.

Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні частиною житлового будинку загальною площею 119.9 кв.м. розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідка на постійне проживання № НОМЕР_2 ).. В задоволенні інших вимог відмовлено.

При ухваленні вказаного рішення питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Розглядаючи заяву представника позивача про стягнення судових витрат по сплаті судового збору, суд зауважує наступне.

Згідно ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру .

Також, відповідно до п.п.12, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Як зазначено вище, позивачем було заявлено одночасно вимогу немайнового (встановлення факту) та вимогу майнового (визнання права власності) характеру.

При цьому, за подання позову позивач мала б сплатити судовий збір за позовну вимогу характеру розмірі 15140.00 та вимогу немайнового характеру 1073,60 грн., проте була звільнена від сплати судового збору у відповідності до п. 13 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 13 716,81 грн. (оскільки за позовну вимогу майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що обраховується так: 1/2 *1 868 662,08 грн + 631092,02 грн +28 888,61 грн (вартість будинку та земельних ділянок право на які визнано за позивачем згідно до звіту про вартість нерухомого майна) *1%), а також судовий збір за вимогу немайнового характеру щодо усунення перешкод у користуванні майном у розмірі 1073,60 грн разом 13 716,81 грн.

Також із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 , уклала із адвокатом Афанасьєвим Сергієм Олександровичем договір про надання правничої допомоги, повноваження якого підтверджуються ордером серії ВН № 1232150 від 13.03.2023 року . Крім іншого, у п.п. 3,1 вказаного договору зазначається, що загальна вартість послуг за цим договором складає 40 000 грн.

Із наявного у матеріалах справи акту приймання-передачі правничої допомоги від 28 лютого 2025 року за вказаним договором вбачається, що ОСОБА_2 були понесені витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Афанасьєвим Сергієм Олександровичем., що пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у загальному розмірі 4000 грн, - сплата яких підтверджується квитанцією №28/02/25-1 від 28.02.2025 року.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивної та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

У той же час представник відповідача та відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем із посиланням на неспівмірність таких витрат. При цьому представник відповідача Тищенко С.Ю. заперечуючи проти ухвалення додаткового рішення, не надав жодного обґрунтування своїм запереченням, не надав контррозрахунку судових витрат.

Із заявлених позовних вимог суд відмовив у задоволенні частини позовних вимог, та від загальної ціни позову в 1 810 318 грн., було задоволено вимоги позивачки на загальну суму 1264321,35 грн. тобто 69.84% позовних вимог.

Виходячи із зазначеної пропорції підлягають відшкодуванню понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу, що в сумарному виразі становить 27 935,90 грн. витрат на професійну правничу допомогу (40 000 грн. х 69.84% ).

З урахуванням наведеного, суд задовольняє заяву про ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 137, 141, 246, 258, 259, 263-266, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Афанасьєва Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по справі № 504/1013/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та усунення перешкод у користуванні житловим будинком.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) сплачені Позивачкою витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 27 935,90 (Двадцять сім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять гривень 90 копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 13 716,81 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Вінська Н. В.