Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/8864/24
Провадження №2/711/254/25
У Х В А Л А

06.03.2025 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання - Буйновській А.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до Черкаської міської ради про визнання спадщини відумерлою, стягнення грошових коштів, шляхом звернення стягнення на майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Кредитсервіс», через свого представника адвоката Павленка Сергія Валерійовича, звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради, в якому просить:

-визнати спадщину померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відумерлою;

-стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за кредитним договором № 211214-010 від 14.12.2021, шляхом звернення стягнення на спадкове майно у розмірі 74453 грн. 23 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 6056 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп.

До того ж, при подачі вказаного позову до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6056 грн. 00 грн., що підтверджується платіжним документом № 5843 від 09.09.2024.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ухвалою суду від 28.11.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження Сторонам встановлено строк для подачі заяв у справі.

25.12.2024 відповідачем подано відзив на позов. Просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач відповідь на відзив не подав.

Водночас, 30.12.2024 на адресу суду надійшла письмова заява представника позивача за довіреністю адвоката Павленка С.В. від 27.12.2024 про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки, станом на 27.12.2024 позивачу стало відомо про те, що майно перейшло у власність ОСОБА_2 . Крім того, у зв`язку із закриттям провадження у справі, просить повернути сплачений при подачі цього позову судовий збір.

У підготовче засідання представник позивача не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено.

У підготовче засідання представник відповідача не з`явився, хоча повідомлявся судом про дату, час та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Водночас, 08.01.2025 до суду надійшла заява представника відповідача за довіреністю Кирмана В.О. від 08.01.2025 про розгляд справи без участі представника Черкаської міської ради. Крім того, не заперечував проти задоволення заяви позивача про закриття провадження у даній справі.

Суд вважає, що неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення справи за заявою позивача, яка подана його представником про закриття провадження у справі.

Врахувавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази, суд приходить до наступних висновків.

Як визначено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що на теперішній час між сторонами не залишилося неврегульованих питань, тобто відсутній предмет спору.

За приписами ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висвітленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, суд вважає, що подану заяву про закриття провадження слід задовольнити, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору, враховуючи заяву представника позивача, яка надійшла до суду 30.12.2024, та прийнята судом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Суд роз`яснює наслідки закриття провадження у справі, передбачені статтею 256 ЦПК України. Так, ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Підстав для неприйняття заяви, що подана представником позивача адвокатом Павленком С.В., у межах наданих йому повноважень, відповідно до довіреності № 2 від 05.01.2024, судом не встановлено, наслідки закриття провадження учасникам справи зрозумілі, а тому провадження у справі підлягає до закриття.

При вирішенні заяви про закриття провадження у справі, судом враховані висновки Верховного Суду, що висвітлені у постанові від 20.09.2021 (справа № 638/3792/20).

Що стосується вимог позивача про повернення сплаченого судового збору, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України № 3674-VІ.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Частиною першою статті 9 згаданого Закону передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, а в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Зазначений порядок затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Крім того, як передбачено п. 44 вище зазначеної постанови, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що необхідно повернути позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 6056 грн. 00 коп., відповідно до платіжного документу № 5843 від 09.09.2024, оскільки справа закрита на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - за відсутністю предмету спору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 13, 133, 200, 255, 256, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Цивільну справу № 711/8864/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до Черкаської міської ради про визнання спадщини відумерлою, стягнення грошових коштів, шляхом звернення стягнення на майно, - закрити провадженням у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, 36-Д, примі. 65-з) із державного бюджету судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви, відповідно до платіжної інструкції № 5843 від 09.09.2024, - у розмірі 6056грн. 00коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 11.03.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька