Справа № 521/1010/25
Номер провадження № 2/521/2522/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання - Шелкопляс В.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику учасників до судового засідання в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягання аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

20.01.2025 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, та просила суд стягнути з відповідачки аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягнення дати подачі позову і довічно.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 року відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , що виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України від 09.03.1999 року народження.

Судом встановлено, що позивачка є пенсіонером за віком та інвалідом ІІ групи довічно, що підтверджується довідкою до акту МСЕК серії 12 №887804 від 12.06.2024 року.

Згідно Медичного висновку про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі №555 від 25.04.2024 року, ОСОБА_1 має ваду, що перешкоджає самообслуговуванню, а саме: ендопротезування кульшових суглобів, здатність до самообслуговування - частково не здатна.

Згідно виписки №14522 із медичної карти амбулаторного хворого від 03.10.2023 року, діагноз ОСОБА_1 : Стенокардія напруги ФК ІІІ. Дифузний кардіосклероз. Атеросклезоз аорти. СН ІІА NYHA ІІІ. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ст2, ризик 4. Цукровий діабет ІІ тип, середнього ступеню важкості, субкомпенсація. Гастродуоденіт.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 02.10.2024 року, діагноз ОСОБА_1 : Двобічний коксартроз 3 ст. Стан після ендопротезування правого кульшового суглоба, Постійна стенокардія напруги ФК ІІІ. Дифузний кардіосклероз. Атеросклезоз аорти. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ст. 2, ризик 4, Цукровий діабет 2 типу, хроні. Гастродуоденіт ст. нестійкої ремісії.

Згідно до довідки про доходи №3007 8005 8315 4029 1235, виданої позивачці Головним управління Пенсійного фонду України в Одеські області, дохід позивачки за березень 2024 року по серпень 2024 року (шість місяців) складає 16 902 гривень 00 копійок, пенсія за один місяць складає 2817,00 грн.

Відповідачка - ОСОБА_2 є донькою позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , що видане Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №216.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

З дітей, які ухиляються від виконання цих обов`язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям.

Відповідно до ч.1, 3 ст.172 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Крім того, в силу ст.203 Сімейного кодексу України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 Сімейного кодексу України), не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов:

- непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1 ст.204 Сімейного кодексу України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

ВС/КЦС у справі № 757/52096/18 від 18 листопада 2020 р. зазначив, що відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:

1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);

2) непрацездатність матері, батька;

3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Відповідачем не було надано доказів того, що у нього немає можливості надавати допомогу та судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатного батька.

Таким чином, ВС зробив висновок, що за наведених обставин позивач дійсно потребує матеріальної допомоги.

У відповідності до ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду..

Суд не має сумніву щодо достовірності зазначених у матеріалах справи обставин і, з огляду на наведені вище приписи закону, приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку(доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище позивачки та її непрацездатність, оцінюючи всі наявні і досліджені судом докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання матері у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 20.01.2025 року.

Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 172, 192, 202-204, 205 Сімейного кодексу України, та на підставі ст.ст. 10, 13, 19, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягання аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно довічно (або до зміни сімейного та матеріального стану сторін), починаючи стягнення з дати подачі позову, тобто з 20.01.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: І.А. Бобуйок