Справа № 685/810/24
Провадження № 2/685/20/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

представника позивача за зустрічним позовом Сахабутдінова В.Ю.

представника третьої особи Коваль І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Теофіполь справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «Універсал Банк», Теофіпольського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Головний сервісний центр МВС про визнання права власності та зняття арешту з майна та за зустрічним позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Пелетон-вест», треті особи: Теофіпольський відділ ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головний сервісний центр МВС про визнання договору купівлі-продажу недійсним

встановив:

представник позивача за первісним позовом звернувся в суд з позовом до відповідачів ( ОСОБА_2 , АТ «Універсал Банк», Теофіпольського відділу ДВС) про визнання права власності та зняття арешту з майна, мотивуючи його тим, що 03 жовтня 2020 року між ПП «ПЕЛЕТОН-ВЕСТ» (комісіонер) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №8346.10.2020, згідно умов якого ПП «ПЕЛЕТОН-ВЕСТ» передав у власність ОСОБА_1 автомобіль RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007, вартістю 196 000 грн, оплата відбувалася готівкою, транспортний засіб з 03 жовтня 2020 року перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 . Таким чином, 03 жовтня 2020 року ОСОБА_1 стала власником автомобіля RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007. ОСОБА_1 намагалася здійснити перереєстрацію транспортного засобу у регіональному сервісному центрі МВС у Волинській області 10.10.2020 року однак здійснити цього не змогла у зв`язку із накладенням арешту на майно ОСОБА_2 - арешт від 09.10.2020 року №28181717, об`єкт обтяження все рухоме майно ОСОБА_2 . На момент укладення договору купівлі-продажу автомобіля жодних обмежень щодо відчуження автомобіля не було, що підтверджується актом технічного стану ТЗ №8346.10.2020 від 03.10.2020 року, договором комісії №8346.10.2020 від 03.10.2020 року та розширеним витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, № 68477707 від 03.10.2020 о 14:24:13 год та розширеним витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, № 68477730 від 03.10.2020 о 14:24:44 год. Відповідно до змісту Витягів у розділі «Відомості про обмеження відчуження» зазначено - дозволено відчужувати. Пошук здійснювався як за суб`єктом «фізична особа ОСОБА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 » так і за «серійним номером майна VF1FLBMA68V313775». Зняття обтяжень відбулося 02.10.2020 року на підставі постанови про зняття арешту з майна серія та номер 59786485 від 02.10.2020 року. Доказом погашення заборгованості є квитанція №0.0..1 від 02.10.2020 року. Після проведення продажу автомобіля та з`ясування існування арешту на майно ОСОБА_2 станом на день звернення за перереєстрацією ТЗ у територіальному сервісному центрі МВС (Луцький район, с. Струмівка, вул. Рівненська, 74, ТСЦ № 0741), що є структурним підрозділом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області, ОСОБА_2 відмовився повертати сплачені кошти, оскільки право власності за договором купівлі-продажу автомобіля перейшло до ОСОБА_1 і на момент продажу жодних обмежень не було. Крім того, ОСОБА_2 сказав, що він з`ясує причини накладення арешту та усуне їх, однак він цього не зробив. Вважає, що оскільки власником автомобіля RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007 на момент накладення арешту вже була ОСОБА_1 , а на момент укладення договору купівлі-продажу автомобіля 03.10.2020 року жодних заборон на його відчуження не було, враховуючи те, що ОСОБА_1 не є боржником у виконавчому проваджені, то накладений постановою від 09.10.2020 року в межах виконавчого провадження №30966331 арешт на все рухоме майно ОСОБА_2 не поширюється на автомобіль RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007. Відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження №30966331 в межах якого накладено арешт є завершеним. Теофіпольським райсудом у рішенні від 07.03.2024 року та Хмельницьким апеляційним судом у постанові від 27.06.2024 року визнано той факт, що право власності на автомобіль марки Renault моделі Trafic з номером кузова НОМЕР_1 , 2007 року випуску, належить ОСОБА_1 і це право власності не оскаржується. Також зазначив, що автомобіль RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007 відноситься до рухомих речей, а право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна відповідно до норм закону та п.2.2. договору купівлі-продажу автомобіля (ч. 4 статті 334 ЦК України до даних правовідносин не підлягає застосуванню оскільки вона застосовуються до нерухомих речей). Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, визначено, що документом, який підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, є, зокрема, оформлений в установленому порядку договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір комісії транспортного засобу та договір купівлі-продажу транспортного засобу. Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує. Наслідком порушення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, є покладення та порушників відповідальності, встановленої законом (пункт 5), а не позбавлення права власності на придбаний особою транспортний засіб. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 13 лютого 2018 року у справі № 910/11266/17 (Касаційний господарський суд) та від 04 вересня 2019 року у справі № 761/24050/17, провадження № 61-12864 св 18 (Касаційний цивільний суд). Щодо строків позовної давності зазначив, що оскільки фактично право власності ОСОБА_1 на автомобіль RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007 не оспорюється, то і застосування строків позовної давності відповідача в цій частині не можливе. Строк позовної давності в частині вимоги про зняття арешту з майна не підлягають застосуванню, оскільки накладення арешту на майно ОСОБА_3 (автомобіль) створює тривале порушення її прав. У Постанові ОП КЦС ВС від 07 листопада 2022 року у справі № 725/7187/19 вказано, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, є способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову, а сутність негаторного позову виключає застосування позовної давності). На підставі викладеного, просить позов задовольнити та визнати право власності на транспортний засіб автомобіль RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготов. 2007 за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зняти арешт на транспортний засіб автомобіль RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007 накладений постановою про арешт майна боржника від 09.10.2020 року в межах виконавчого провадження №30966331 та виконавчого провадження №71409718.

Позивач за зустрічним позовом АТ «Універсал Банк» звернувся в суд із зустрічним позовом до відповідачів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Пелетон-вест») про визнання договору купівлі-продажу недійсним, мотивуючи його тим, що АТ «Універсал Банк» є правонаступником ПАТ «Універсал Банк» та ВАТ «Універсал Банк», яке 31.10.2018 перейменоване в АТ «Універсал Банк». 27.03.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №BL3056, відповідно до умов якого їй надано кредит у сумі 44500 швейцарських франків на строк по 01.03.2023 зі сплатою відсотків за користування кредитом. З метою забезпечення вимог банку між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 27.03.2008, згідно з умовами якого ОСОБА_2 зобов`язався перед банком відповідати за виконання ОСОБА_4 зобов`язань по кредитному договору в повному обсязі. У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом до неї та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості і рішенням Теофіпольського райсуду від 05.08.2011 у справі №2-186/2011 позов задоволено та стягнено солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитом у розмірі 54861,86 швейцарських франків. На виконання рішення суду видано виконавчі листи. З 03.02.2012 на виконанні у Теофіпольському відділі ДВС перебувало виконавче провадження №30966331 з примусового виконання виконавчого листа №2-186/11. 23.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Після отримання відповіді на запит до МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів було встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виробництва 2007, номерний знак НОМЕР_3 , у зв`язку із чим 09.10.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на вказаний автомобіль. АТ «Універсал Банк» у вересні 2024 року з матеріалів справи №685/810/24 стало відомо, що 03.10.2020 між ПП «Пелетон-вест» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №8346.10.2020, згідно з умовами якого ПП «ПЕЛЕТОН-ВЕСТ» передав у власність ОСОБА_1 автомобіль RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007, вартістю 196000 грн. Відчуження автомобіля відбулося за наявності у ОСОБА_2 боргових зобов`язань та відкритого виконавчого провадження. Вважає, що оспорюваний договір купівлі-продажу автомобіля є фраудаторним (правочин, що вчиняється сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення кредиторами, завдаючи цим шкоду кредитору), оскільки: відчуження майна відбулося в період наявності боргових зобов`язань ОСОБА_2 , що свідчить про його наміри приховати це майно та унеможливити звернення стягнення на нього на стадії примусового виконання рішення суду про стягнення боргу; 03.10.2020 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу відчужив на користь ОСОБА_1 транспортний засіб. Вважає, що оспорюваний договір вчинений з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення за грошовими зобов`язаннями, завдаючи тим самим шкоду кредитору. Щодо строку позовної давності представник банку зазначив, що про обставини порушення прав та інтересів банку внаслідок укладення оспорюваного правочину АТ «Універсал Банк» дізналося з матеріалів виконавчого провадження у січні 2024 року. Підстав для з`ясування обставин належності на праві власності ОСОБА_1 на рухоме майно були відсутні, оскільки вона не є стороною у правовідносинах між банком та позичальником. Таким чином, АТ «Універсал Банк» не повинно було знати або відстежувати інформацію про права, що належать ОСОБА_1 . На підставі викладеного, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №8346.10.2020 від 03 жовтня 2020 року, укладений між ПП «ПЕЛЕТОН-ВЕСТ» та ОСОБА_1 з продажу транспортного засобу RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , рік виготовлення 2007, вартістю 196000 грн.

Представник первісного позивача у судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав, просив їх задовольнити, позовні вимоги за зустрічним позовом не визнав, зазначив, що аргументи АТ «Універсал Банк» про те, що договір купівлі-продажу транспортного засобу вчинявся з метою завдати шкоди інтересам кредиторів, їх майновим правам є безпідставними, оскільки первісний позивач ( ОСОБА_1 ) не була знайома ні з ОСОБА_2 , ні з ОСОБА_4 для того щоб укласти так званий «фраудаторний» правочин. Окрім цього, на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу №8346.10.2020 від 03.10.2020 року ОСОБА_1 не знала та не могла знати про арешт автомобіля, оскільки згідно з вище вказаними Витягами було вказано у розділі «Відомості про обмеження відчуження» - про те, що дозволено відчужувати автомобіль RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007, а отже жодних обтяжень з боку банку на автомобіль не було. Вважає, що оскільки власником автомобіля RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007 на моменту накладення арешту уже була ОСОБА_1 , а на момент укладення договору купівлі-продажу автомобіля 03.10.2020 року жодних заборон на його відчуження не існувало, і те, що ОСОБА_1 не є боржником по виконавчому проваджені, то накладений постановою від 09.10.2020 року в межах виконавчого провадження №30966331 арешт на все рухоме майно ОСОБА_2 не поширюється на автомобіль RENAULT модель TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2007. Відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження №30966331 в межах якого накладено арешт є завершеним. З моменту підписання договору купівлі-продажу автомобіля до моменту подання зустрічної позовної заяви пройшло більше чотирьох років. За цей час право власності на вказаний автомобіль банком не оспорювалось, не оспорювалося і право власності під час розгляду позовної заяви від 16.10.2023 року у якій ОСОБА_1 була третьою стороною. Оскільки ОСОБА_1 добросовісно придбала вказаний автомобіль, була сплачена відповідна грошова сума за договором купівлі-продажу автомобіля, а продавець та покупець до вчинення правочину один-одного не знали, не існувало реальних можливостей зі сторони позивача отримати інформацію про наявність перешкод для придбання автомобіля та вчинення всіх можливих дій в межах зваженої перевірки майна, то жодних підстав для того, щоб вважати договір купівлі-продажу транспортного засобу №8346.10.2020, таким що вчинений на шкоду кредитору немає. Зазначив, що для визнання фраудаторного правочину недійсним останній повинен містити низку характерних ознак (постанова від 24 липня 2019 року у справі № 405/1820/17 Верховного Суду): боржник відчужив майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості; майно відчужене на підставі безвідплатного договору; майно відчужене на користь близького родича; після відчуження спірного майна у боржника відсутнє інше майно. У подальшому Верховний Суд доопрацював ознаки фраудаторних правочинів, зокрема, доповнивши їх оплатними договорами. У постанові від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18 Верховний Суд зауважив, що навіть оплатний договір може бути фраудаторним за наявності обставин, які дозволяють кваліфікувати його як такий, що вчинений на шкоду кредитора, зокрема: момент укладення договору - як вже зазначалося вище, договір купівлі-продажу авто було укладено 03.10.2020 року, а в момент вчинення правочину, жодних обтяжень на автомобіль не було, а перед купівлею автомобіля була здійснена перевірка, яка показала наявність виконавчих проваджень, однак ці виконавчі провадження були завершені у зв`язку із сплату боргу, що на наше переконання свідчить про добросовісність дій ОСОБА_1 і вказує на те, що наявний спір виник через недбалість АТ «Універсал банк» та Теофіпольського районного відділу ДВС; Контрагент, із яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа) жодних родинних та або сімейних зав`язків ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не мала та не має; ціна (неринкова) - сума, за яку було придбано автомобіль складала 196 000 грн, що на момент вчинення правочину відповідала середньо-ринковій на схожий за станом та технічними характеристиками автомобіль марки RENAULT модель TRAFIC, рік виготовлення 2007; Наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника оплата відбулася готівкою після підписання між ПП «ПЕЛЕТОН-ВЕСТ» (комісіонер) та ОСОБА_1 (покупець) договору купівлі-продажу транспортного засобу №8346.10.2020. Таким чином, вважає позовні вимоги за зустрічним позовом АТ «Універсал Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 83.46.10.2020 від 03 жовтня 2020 року такими, що не можуть бути задоволені, оскільки даний договір не містить ознак фраудаторності. На підставі викладеного, просить у зустрічному позові АТ «Універсал Банк» про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовити в повному обсязі та стягнути з АТ «Універсал Банк» понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, просив їх задовольнити, позовні вимоги за первісним позовом не визнав, зазначив, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження №30966331 винесено 23.09.2020 постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 (примусове виконання виконавчого листа №2-186/11 виданого 25.08.2011 Теофіпольським райсудом на рішення суду від 05.08.2011). В подальшому встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб RENAULT модель TRAFIC, рік виготовлення 2007, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 у зв`язку із чим 09.10.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на вказаний транспортний засіб. Також зазначив, що спір між сторонами у справі виник починаючи з 10 жовтня 2020, а адвокат Чабан Р.Л. який діяв в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Теофіпольського райсуду лише 16 липня 2024, тому вважає що ОСОБА_1 пропустила строк позовної давності, просив застосувати позовну давність та у первісному позові відмовити.

Представник третьої особи Головного сервісного центу МВС Коваль І.В. в судовому засіданні зазначила, що відповідно до Положення про Головний сервісний центр МВС, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1393 Головний сервісний центр МВС утворений як юридична особа публічного права та є міжрегіональним територіальним органом з надання сервісних послуг МВС. Відповідно до розділу ІІ Положення одним з основних завдань ГСЦ МВС є забезпечення державного обліку зареєстрованих транспортних засобів, видача (обмін) посвідчень водія. До основних функцій ТСЦ МВС (структурний підрозділ), зокрема належить: проведення реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів з видачею свідоцтв про реєстрацію, тимчасових реєстраційних талонів та номерних знаків на транспортні засоби, здійснення обміну реєстраційних документів та номерних знаків на транспортні засоби, зняття з обліку зареєстрованих транспортних засобів. При цьому, територіальні сервісні центри МВС здійснюють реєстрацію транспортних засобів, а не права власності на них. ОСОБА_1 намагалася здійснити перереєстрацію транспортного засобу у регіональному сервісному центрі МВС у Волинській області 10 жовтня 2020 року, однак здійснити цього не змогла у зв`язку із накладенням арешту на майно продавця ОСОБА_2 , арешт від 09 жовтня 2020 року № 28181717, об`єкт обтяження все рухоме майно ОСОБА_2 . Пункт 41 Порядку 1388 передбачає, що забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця. Згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС станом на 23 вересня 2024 року є інформація, що 14 вересня 2018 року здійснено перереєстрацію транспортного засобу марки RENAULT TRAFIC, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_1 на ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу СГ (ТСЦ 6844). Окрім цього, наявні відомості в ЄДР ТЗ щодо наявності таких обмежень: ДВС, дата постановки 09 жовтня 2020 року виконавче провадження № 30966331; ДВС, дата постановки 01 вересня 2023 року виконавче провадження № 71409718. Також в ГСЦ МВС наявна інформація щодо обмеження, що міститься в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за критеріями пошуку «Фізична особа, ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 »: № 28181717 від 09 жовтня 2020 року внесено відомості на підставі постанови № 30966331 виданої 09 жовтня 2020 року, ініціатор Теофіпольський відділ ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), об`єкт обтяження: все рухоме майно. Зазначена інформація є і в Єдиному реєстрі боржників за параметрами запиту « ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 »: номер провадження 70317765, документ видав Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, категорія стягнення: стягнення у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративні правопорушення; номер провадження 71409718, документ видав суд загальної юрисдикції Теофіпольський районний суд Хмельницької області, документ, що не підпадає під згадані категорії; номер провадження 74196307 категорія стягнення: стягнення у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративні правопорушення. Таким чином, враховуючи вище зазначене, за наявності відомостей щодо обмеження, розшуку тощо, вказаний транспортний засіб не може бути перереєстрований.

Представник відповідача за первісним позовом Теофіпольського відділу ДВС в судовому засіданні показала, що в провадженні Теофіпольського відділу ДВС перебувало виконавче провадження №30966331 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 452725,35 грн. 09.10.2020 року державним виконавцем накладено арешт на автомобіль RENAULT д.н.з. НОМЕР_3 , 03.07.2021 виконавчий документ повернутий стягувану. При вирішенні питання про задоволення чи не задоволення позовів поклалася на думку суду.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов задоволенню не підлягає з таких підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 03.10.2020 року між комісіонером ПП «Пелетон-вест» (код ) та комітентом ОСОБА_2 , від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяв ОСОБА_5 , був укладений договір комісії № 8346.10.2020, згідно якого комісіонер зобов`язався за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або кілька правочинів щодо продажу транспортного засобу моделі Renault Trafic, 2007 року випуску, білого кольору, з номером кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , з номерним знаком НОМЕР_3 , зареєстрований за власником (комітентом за договором комісії) транспортного засобу 14 вересня 2018 року за узгодженою ціною 196000 грн. В цей же день - 03.10.2020 року - ПП «Пелетон-вест», діючи як продавець, який є комісіонером згідно з вище зазначеним договором комісії, та покупець ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8346.10.2020, згідно з умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві марки Renault моделі Trafic, 2007 року випуску, білого кольору, з номером кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , з номерним знаком НОМЕР_3 , зареєстрований за власником (комітентом за договором комісії) транспортного засобу 14 вересня 2018 року. Сторони домовилися, що покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами даного договору купівлі продажу. Сторони не мають майнових претензій одна до одної з моменту підписання цього договору. Відповідно до акту огляду реалізованого транспортного засобу від 03.10.2020, покупець набула право власності на транспортний засіб 03.10.2020. Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС у Волинській області визнано ПП «Пелетон-вест», як комісіонера, діючого від імені продавця ОСОБА_2 , визнано укладеним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 03 жовтня 2020 року № 8346.10.2020.Відповідно до розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 03.10.2020 не зареєстроване обтяження на автомобіль Renault, моделі Trafic, д.н.з. НОМЕР_3 , майно дозволено відчужувати. Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, у виконавчому провадженні №30966331, на виконання виконавчого листа №2-186/11, виданого 25.08.2011 року, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу на загальну суму 452725,35 грн., 09.10.2020 року накладено арешт на спірний автомобіль Renault, моделі Trafic, 2007 року випуску, білого кольору, з номером кузова НОМЕР_1 , відповідне обтяження зареєстровано 09.10.2020 року за №28181717 на підставі постанови начальника Теофіпольського РВ ДВС від 09.10.2020.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положеннями статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Право власності, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, тобто, в силу ст. 202 ЦК України, дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути дво- чи багатосторонніми (договорами).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Момент набуття права власності у набувача за договором визначений статтею 334 ЦК України, і виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з визначених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина перша статті 216 ЦК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено висновок про те, що позивач вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), і послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

В постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19) вказано, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ст. 34 Закону № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі Закон № 3353-XII), державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувала (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 встановлює єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації) та зняття з обліку автомобілів.

Абзацом дванадцятим пункту 8 Порядку, одним з документів, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, оформлений у встановленому законом порядку договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу.

Відповідно до пункту 15 Порядку державна реєстрація (перереєстрація),зняття з обліку транспортних засобі здійснюються після проведення уповноваженими особами сервісного центру МВС перевірки відповідних документів та/або відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державному Реєстрі атестованих судових експертів, автоматизованій базі даних про розшукувані транспортні засоби, банку даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірки відомостей про обмеження відчуження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі (крім внутрішньо переміщених осіб, інформація щодо яких підтверджується даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб), відомостей про особу, що містяться в Єдиному реєстрі боржників, Державному реєстрі санкцій, відповідних базах даних та державних реєстрах щодо осіб, які перебувають у розшуку, перевірки дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей, дійсності сертифіката відповідності за реєстром сертифікатів затвердження типу і виданих виробниками сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів та обладнання, документів, що підтверджують правомірність придбання, відомостей щодо митного оформлення транспортних засобів за єдиною автоматизованою інформаційною системою митних органів, відомостей за автоматизованою системою реєстрації гуманітарної допомоги, а також установлення відповідності конструкції вимогам правил та нормативів шляхом отримання відповідних відомостей із таких баз даних і реєстрів.

Відповідно до п.41 Порядку , забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця.

Відповідно п.1, 4, 6, 12 Порядку ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна Державна, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2004 №830, в редакції, яка діяла станом на час виникнення правовідносин, реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов`язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна. Державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису. У разі проведення державної реєстрації публічних обтяжень рухомого майна державним або приватним виконавцем та податковим керуючим відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі сформованої ними заяви за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру. Про внесення до Реєстру запису про обтяження рухомого майна реєстратор видає обтяжувачу чи уповноваженій ним особі примірник витягу. Другий примірник витягу реєстратор протягом п`яти днів надсилає боржнику.

Відповідно до правової позиції ВС, викладеній у Постанові від 16.02.2022 у справі №204/9189/19, саме по собі винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на нерухоме майно відповідача, за відсутності на час укладення договорів купівлі-продажу у відповідному державному реєстрі запису про таке обтяження, а також - доказів щодо обізнаності боржника про встановлену заборону відчужувати майно не може бути підставою для визнання оспорюваних правочинів недійсними.

Суд зазначає, що виконавче провадження №30966331 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» відкрите 02.02. 2012 року , постанова про накладення арешту на спірний автомобіль була винесена через вісім років з дня відкриття провадження, протягом цього часу стягував жодним чином не поцікавився як проходить стягнення коштів на свою користь. Постановою начальника Теофіпольського РВ ДВС від 02.04.2021 повернено виконавчий лист , виданий 25.08.2011 року, стягувану і банк майже через два роки 08.03.2023 банк звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження, і постановою приватного виконавця від 28.03.2023 відкрито виконавче провадження №71409718 ( що підтверджується матеріалами виконавчих проваджень, наявних у справі).

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов переконання, що договір купівлі-продажу транспортного засобу №8346.10.2020 від 03.10.2020 року не має ознак фраудаторного, оскільки станом на день укладення договору жодної заборони розпорядження автомобілем Renault Trafic, 2007 року випуску, білого кольору, з номером кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , з номерним знаком НОМЕР_3 не існувало ( що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна згідно якого обтяження на рухоме майно ОСОБА_2 зареєстроване 09.10.2020 та витягом з єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо наявних відомостей про арешт, відповідно якого обтяження на автомобіль накладено 09.10.20 та 01.09.2023) , покупець позивач за первісним позовом не є ні родичем продавця ОСОБА_2 , ні іншим чином пов`язаною особою, майно відчужене на підставі оплатного договору за ринковою ціною. Крім того, суд зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_2 придбав автомобіль Renault Trafic 14.09.2018 року , і лише через два роки його продав, що також свідчить про відсутність ознак фраудаторного правочину.

На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу №8346.10.2020 від 03.10.2020 року недійсним, тому 03.10.2020 ОСОБА_1 правомірно набула право власності на автомобіль Renault Trafic, 2007 року випуску, білого кольору, з номером кузова НОМЕР_1 , з номерним знаком НОМЕР_3 і є власником вказаного майна.

Відповідно до частин першої-третьої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає наступне: відповідно до п.12,19 Прикінцевих та перехідних положень у період дії карантину , встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Під час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, строк позовної давності за позовними вимогами не закінчився.

Щодо вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з позивача за зустрічним позовом 10000 грн витрат на правову допомогу, заявлену у відзиві на зустрічний позов, суд зазначає, суду не надано жодного доказу вказаних витрат, тому ці вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не погасив заборгованість перед АТ «Універсал Банк», що призвело до накладення арешту на його рухоме майно, зокрема, автомобіль Renault Trafic, то суд вважає за доцільне стягнути з нього судовий збір на користь позивача за первісним позовом.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 15,16, 202, 215, 321, 328, 626, 655 ЦК України, ст.12, 81, 89, 265 ЦПК України, п.1, 4, 6, 12 Порядку ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна Державна, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2004 №830, п.8,15,41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «Універсал Банк», Теофіпольського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Головний сервісний центр МВС про визнання права власності та зняття арешту з майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на автомобіль Renault Trafic, 2007 року випуску, білого кольору, з номером кузова НОМЕР_1 , з номерним знаком НОМЕР_3 .

Зняти арешт на автомобіль Renault Trafic, 2007 року випуску, білого кольору, з номером кузова НОМЕР_1 , з номерним знаком НОМЕР_3 , накладений в межах виконавчого провадження №30966331 та №71409718.

В задоволенні вимог про стягнення 10000 грн витрат на правову допомогу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2536,96 грн судового збору.

Відмовити у задоволенні позову акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Пелетон-вест», треті особи: Теофіпольський відділ ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головний сервісний центр МВС про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча