Справа № 283/294/25
провадження №2/283/396/2025
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2025 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

11.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про виділ частки із майна, в обґрунтування якої зазначив, що згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом він є власником 67/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 . З Актуальної інформації про речове право, 67/100 частин домоволодіння належить позивачу, 11/100 належить ОСОБА_2 , 11/100 частин належить ОСОБА_5 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.2022, а 11/100 частин житлового будинку має належати ОСОБА_4 , однак вона не оформила спадщину на свою частину, після смерті ОСОБА_6 . Спадкова справа щодо садкового майна заведена у приватного нотаріуса Тимошенко Н.С.

Загалом нерухоме майно, яке знаходиться у спільній частковій власності позивача та відповідачів складається з: житлового будинку «А» загальною площею 147,5 м.кв., житловою площею 93,1 кв.м, прибудова «а2», тамбур «аЗ», ганок «а4», прибудова «а5», котельня «а6», прибудова «а7», прибудова «а8», ганок «а9», гараж «Б1», сарай «В1», літня кухня «Г1», сарай «Д1», літня кухня «Ж1», сарай «З1», криниця «К1», каналізаційна яма «К2», вбиральня «Л1», вбиральня «М1», вбиральня «Н1», паркан «№ 1», хвіртка «№ 2», хвіртка «№ 3», ворота «№4».

Загальна площа 67/100 частини житлового будинку, яка належить позивачу та якою він користуюся складає : загальна площа 93,9 кв.м, житлова площа - 62,7 кв.м., а саме : 1.1 коридор - пл. 3.5 кв.м., 1.2 житлова кімната - пл. 12,6 кв.м., 1.3 житлова кімната - пл. 18,6 кв.м., 1.4 житлова кімната - пл. 15,8 кв.м, 1.5 вітальня - пл. 15,7 кв.м., 1.6 суміжний санвузол - пл. 4,3 кв.м, 1.7 кухня - пл. 11,8 кв.м, І тамбур 2,2 кв.м, II кладова 3,3 кв.м, III коридор 2,9 кв.м, IV котельня- 3,2 кв.м, а2 - прибудова, а3- тамбур, а4 - ганок, а6 - котельня, В1 - сарай, Б1 - гараж, Н1 - вбиральня, К2 - каналізаційна яма, №3 хвіртка.

З метою покращення житлово-побутових умов своєї частини житлового будинку позивач звернувся до відповідачів із пропозицією укласти договір про поділ житлового будинку з виділенням в окрему одиницю. Але між ними не було досягнуто згоди, оскільки один з відповідачів, а саме: ОСОБА_4 , не оформила спадкові документи у нотаріуса на свою 11/100 частину житлового будинку.

Порушується повноцінний зміст права власності позивача на нерухоме майно, що належить йому на праві спільної часткової власності, оскільки в даному випадку неможливо реалізувати право на вільне розпорядження власним майном без згоди іншого співвласника.

На даний час житловий будинок та територія подвір`я чітко визначена і розподілена між співвласниками. Частина житлового будинку та господарські будівлі і споруди, що пропонуються виділу існують окремо від частин інших співвласників. Частина житлового будинку позивача має окремий особовий рахунок, незалежну систему опалення, окремі господарські споруди, окреме подвір`я, що відмежоване від території подвір`я відповідачів огорожею.

Тому, співвласники житлового будинку по АДРЕСА_1 користуються своєю частиною житлового будинку, але частки кожного з співвласників не виділені в окрему одиницю.

Вимогами позову ОСОБА_1 просить виділити йому у власність 67/100 частини з спільного майна житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 в натурі в цілу частину, яка складається із загальної площі 93,9 кв.м, житлової площі 62,7 кв.м., а саме : 1.1 коридор - пл. 3,5 кв.м., 1.2 житлова кімната - пл. 12,6 кв.м., 1.3 житлова кімната пл. 18,6 кв.м., 1.4 житлова кімната пл.15,8 кв.м, 1.5 вітальня пл.15,7 кв.м., 1.6 суміжний санвузол - пл. 4,3 кв.м, 1.7 кухня - пл. 8 кв.м, І тамбур 2,2 кв.м, ІІ кладова 3,3 кв.м, ІІІ коридор 2,9 кв.м, IV котельня- 3,2 кв.м, а2 - прибудова, а3- тамбур, а4 - ганок, а6 - котельня, В1 - сарай, Б1 - гараж, Н1 - вбиральня, К2 - каналізаційна яма, №3 хвіртка.

Явка та позиція сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 11.03.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, 11.03.2025 подала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 11.03.2025 подав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, 11.03.2025 подала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.08.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 2889, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить право власності на 67/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Право власності на 67/100 частки вищезазначеного об`єкта нерухомого майна за позивачем зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом № 219349648 від 06.08.2020 (а.с.10).

На замовлення позивача ТОВ «Агенство нерухомості «Аннастейшн» станом на 29.07.2020 було виготовлено технічний паспорт на садибний житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.11-15).

Відповідно до Інформаційної довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 13 від 28.01.2025, станом на 29.12.2012 право власності на приватне домоволодіння АДРЕСА_1 , занесено в реєстрову кадастрову книгу 2 та 1 дод. під р.№359 та зареєстровано за: ОСОБА_7 , на 67/100 частини домоволодіння, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого нотаріусом Малинської ДНК від 27.10.2004, реєстровий номер 8407; ОСОБА_8 , на 33/100 частини домоволодіння, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Малинської ДНК від 21.02.2006, реєстровий номер 493 (а.с.16).

На виконання ухвали суду від 13.02.2025, приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. відповідно до листа № 127/02-14 від 18.02.2025 надано до суду копію спадкової справи № 120/2020 після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25-41).

Вказана спадкова справа заведена на підставі заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які відповідно є спадкоємцями за законом.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.01.2022 , право власності на 11/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 (а.с.41).

Спадковою справою підтверджено, що відповідачка ОСОБА_4 є спадкоємцем ОСОБА_8 на 1/3 спадкового майна, однак, право власності на спадкове майно не зареєстроване.

Мотиви та застосовані норми права.

Між сторонами виник спір щодо виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Верховний Суд у Постанові від 03 квітня 2013 року висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Частку у домоволодінні, яку бажає виділити ОСОБА_1 можна виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна, без порушення цільового призначення, не порушуючи при цьому прав і законних інтересів інших співвласників, адже частина будинку, якою користується позивач має окремий вхід та використовується ОСОБА_1 незалежно від інших співвласників.

Також при ухваленні судом рішення суд враховує визнання відповідачами позовних вимог ОСОБА_1 , що є їх диспозитивним правом, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

Судові витрати позивач просить з відповідачів не стягувати, а тому їх розподіл судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 12,23,76,81,141,258,265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 у власність як окреме домоволодіння в натурі частку майна в спільній частковій власності 67/100 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , що складається із загальної площі 93,9 кв.м, житлової площі 62,7 кв.м., а саме :

1.1 коридор - пл. 3,5 кв.м., 1.2 житлова кімната - пл. 12,6 кв.м., 1.3 житлова кімната пл. 18,6 кв.м., 1.4 житлова кімната пл.15,8 кв.м, 1.5 вітальня пл.15,7 кв.м., 1.6 суміжний санвузол - пл. 4,3 кв.м, 1.7 кухня - пл. 8 кв.м, І тамбур 2,2 кв.м, ІІ кладова 3,3 кв.м, ІІІ коридор 2,9 кв.м, IV котельня- 3,2 кв.м, а2 - прибудова, а3- тамбур, а4 - ганок, а6 - котельня, В1 - сарай, Б1 - гараж, Н1 - вбиральня, К2 - каналізаційна яма, №3 хвіртка,

та відповідно, визнати за ОСОБА_1 право власності, як на самостійний об`єкт права власності.

Судові витрати вважати фактично понесеними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканка АДРЕСА_1 .

Суддя