Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/2530/23
Номер провадження: 2/511/21/25
11 березня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Гринчак С. І.,
секретаря судового засідання - Полихи Ю.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача-адвоката- Магери Р.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Роздільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів,
Короткий зміст позовних вимог.
У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.12.2017 року органом 5141, ІПН НОМЕР_2 , уродженця с.Піонерське Роздільнянського району Одеської області, батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внести зміни до актового запису №162 від 03.08.2023 року складеного Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про народження ОСОБА_3 , а саме: в графі «Батько» виключити запис « ОСОБА_4 », зазначивши батьком дитини « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.12.2017 року органом 5141, ІПН: НОМЕР_2 , уродженця с.Піонерське Роздільнянського району Одеської області», прізвище, ім`я та по батькові дитини залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позовна заява мотивована тим, що з 08.03.2020 року по 09.11.2023 року позивач проживала однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народився син ОСОБА_3 . На момент народження дитини ОСОБА_2 призваний до ВСУ, що не дало можливості разом звернутися до територіального відділу РАЦС з спільною заявою про визнання батьківства в порядку ст.126 СК України. Оскільки вона з ОСОБА_2 не перебували в зареєстрованому шлюбі, відомості про батька хлопчика у свідоцтві про його народження внесені на підставі ст.135 ч.1 СК України зі слів матері. З народження та до теперішнього часу син проживає з нею та заходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає їй коштів для утримання малолітнього сина ОСОБА_3 . Вона не може самостійно його утримувати, тому вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. У зв`язку з цим, просила її позовні вимоги задовольнити, визнати ОСОБА_2 батьком дитини і внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та стягнути аліменти на утримання дитини.
У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії.
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.08.2023 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. (а.с.17)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2023 року зупинено провадження у цивільній справі № 511/2530/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Роздільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів, - до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. (а.с.31-32)
Постановою Одеського Апеляційного суду від 19.12.2023 року ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2023 року скасовано, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. ( а.с.49-51)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.01.2025 року прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. ( а.с.56)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.04.2024 року призначено по справі за заявою позивача судово-генетичну експертизу, а провадження по справі зупинено. (а.с.78-80)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.07.2024 року відновлено провадження по справі. (а.с.93)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.09.2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про залучення його до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Роздільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів,- відмовлено. ( а.с.114)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.09.2024 року призначено по справі за заявою позивача судово-генетичну експертизу, а провадження по справі зупинено. (а.с.116-117)
14.01.2025 року вище зазначена цивільна справа повернулася до суду з Висновком експерта № 637 з КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації Департамент охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я України» (а.с.120-125).
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.01.2025 року відновлено провадження по справі. ( а.с. 128).
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. ( а.с.135)
Позиції сторін у судовому засіданні.
Представник позивача-адвокат Магера Р.Ю., який діяв на підставі ордера серії ВН №13227444 від 21.0.2024 року в судовому засіданні уточнив вимогу щодо стягнення аліментів з відповідача, зазначивши, стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менш ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, тобто з 18.08.2023 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та просив суд вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що ОСОБА_2 є біологічним батьком сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент народження дитини ОСОБА_2 призваний до ВСУ, що не дало можливості разом звернутися до територіального відділу РАЦС з спільною заявою про визнання батьківства в порядку ст.126 СК України. Оскільки вона з ОСОБА_2 не перебували в зареєстрованому шлюбі, відомості про батька хлопчика у свідоцтві про його народження внесені на підставі ст.135 ч.1 СК України зі слів матері. З народження та до теперішнього часу син проживає з нею та заходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає їй коштів для утримання малолітнього сина ОСОБА_3 . Вона не може самостійно його утримувати, тому вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Та просить суд визнати ОСОБА_2 батьком дитини і внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та стягнути уточнені аліменти на утримання дитини.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач відсутній за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. ( а.с.68,73,131,139)
Представник третьої особи - Роздільнянський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в підготовче судове засідання не з`явився, надали заяву в якій заперечень не мають та просили справу розглядати без участі представника відділу, відповідно до чинного законодавства. ( а.с.140)
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Диспозиція частини восьмої статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 , виданого Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеського області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) від 03.08.2023 року на підставі актового запису №162, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі мати зазначено - ОСОБА_1 , в графі батько- ОСОБА_4 . (а.с.6)
Згідно свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виданого повторно 01.03.2024 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) на підставі актового запису № 3, в графі батько зазначено- ОСОБА_6 . ( а.с.101)
Відповідно до висновку судово-генетичної експертизи №637 від 31.10.2024 року, проведеної на підставі ухвали суду, між батьком відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що в умовах проведення експертизи при використанні наявних методик та обладнання, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , можуть бути родичами по чоловічій лінії.(а.с.120-125)
Мотиви суду та застосовані норми права.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебували.
У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно з частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
Так згідно актового запису про народження №162 від 03.08.2023 року відомості про батька у актовому запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері.
Позивач просить суд встановити, що відповідач є біологічним батьком її дитини та внести зміни у вказаний актовий запис.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
У рішенні від 19 березня 2019 року Європейський суд з прав людини у справі M. T. v. UKRAINE, № 950/17, § 23 - 24, ЄСПЛ вказав, що усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення. Стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини. Суд встановлював порушення статті 8 Конвенції, коли національні органи влади відмовляли у розгляді позову ймовірного біологічного батька про встановлення його батьківства, лише пославшись на визнання батьківства іншим чоловіком та не розглянувши при цьому фактичні обставини справи. На противагу, стаття 8 Конвенції не була порушена у випадках, коли національні органи влади відмовляли у розгляді такого позову після ретельного вивчення інтересів зацікавлених осіб, приділивши особливу увагу інтересам дитини та не проігнорували при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.
Суд вважає, що позивачем у справі доведено, що ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яку вона народила, з якою вона проживала в фактичних шлюбних відносинах. Згідно висновку судово-генетичної експертизи його біологічне батьківство щодо дитини фактично підтверджено.
Оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , то є всі підстави для внесення відповідних змін до актового запису про її народження щодо відомостей про нього, як про батька.
Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21).
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Підпунктом 2.13.1 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил).
У відповідності до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Зважаючи на те, що батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , було записано ОСОБА_4 на підставі зі ст. 135 СК України, а також враховуючи доведеність біологічного батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , суд вважає необхідним внести зміни до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч.3 ст.51 Конституції України ).
Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов`язаний сплачувати на утримання дитини.
Згідно зі ст. 180 СК України, обоє батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Статтею 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення.
Також, ч.2 ст.182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви.
Будь-яких відповідних та належних доказів, що підтверджують надання матеріальної допомоги дружині відповідачем суду не надано.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, будучи молодою особою, маючи задовільний стан здоров`я, оскільки не довів протилежне, цілком може надавати своїм дітям матеріальну допомогу.
При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менш ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, тобто з 18.08.2023 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
У відповідності зі ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20грн.
На підставі статей 125,126,128,135,180-183,191 СК України, керуючись статтями 4,18,19,48,76- 81,95,211,223,258-259, 263, 265,280-284,288,289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Роздільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.12.2017 року органом 5141, ІПН: НОМЕР_2 , уродженця с.Піонерське Роздільнянського району Одеської області, батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внести зміни до актового запису №162 від 03.08.2023 року складеного Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про народження ОСОБА_3 , а саме: в графі «Батько» виключити запис « ОСОБА_4 », зазначивши батьком дитини « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.12.2017 року органом 5141, ІПН: НОМЕР_2 , уродженця с.Піонерське Роздільнянського району Одеської області», прізвище, ім`я та по батькові дитини залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менш ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, тобто з 18.08.2023 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
У відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 13 березня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Третя особа: Роздільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), місцезнаходження: вул. Муніціпальна,17, м. Роздільна Одеської області, 67400.

Суддя С. І. Гринчак