Справа № 548/219/25
Провадження № 2/548/232/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2025 Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Старокожка В.П.,

секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Богатиренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба в справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачки про позбавлення батьківських прав.

На обґрунтування позову зазначає, що він є батьком, а відповідачка ОСОБА_2 - матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка залишила сім`ю і протягом останніх 9 років не займається вихованням та утриманням неповнолітнього сина. Цим займається позивач, з яким наразі проживає неповнолітній ОСОБА_3 , відповідачка проживає в іншій області, життям сина не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, добровільно самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо нього.

Виходячи з того, що поведінка відповідачки щодо її неповнолітнього сина, яка полягає у невиконанні своїх батьківських обов`язків, порушує права дитини, позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно нього.

Ухвалою судді від 03.02.2025 відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

17.02.2025 відповідачка ОСОБА_2 надіслала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою суду від 24.02.2025 відмовлено у прийнятті визнання відповідачкою ОСОБА_2 позову у цій справі, закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті на 11.03.2025.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, зазначених у ньому, прохав його задовольнити. Пояснив суду, що близько 9 років тому його дружина - відповідачка по справі ОСОБА_2 поїхала із с. Вишняки Лубенського району, де вони проживали сім`єю разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4 , 2008 року народження. Вона залишила сина у своєї матері ОСОБА_5 . Позивача у цей час не було, так як він перебував на заробітках поза межами області. Після цього вона у сім`ю не повернулася, на зв`язок із ним та сином не виходила, де перебувала, йому не було відомо. Позивач у 2016 році звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу, яку було задоволено. Всі ці роки колишня дружина матеріального допомоги на утримання сина не надавала, не цікавилася його життям, не дзвонила. Син із нею спілкуватися та налагодити контакт не бажає. Зі слів колишньої тещі позивачу відомо, що начебто відповідачка має іншу сім`ю. До моменту, коли він звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав, відповідачка із ним на зв`язок не виходила. Тепрер вона повідомила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином сторін, пояснив, що з часу, коли пішов навчатися до 1 класу школи у с. Вишняки, він проживає удвох з батьком, мати їх покинула та кудись поїхала. Як пізніше з`ясувалося, начебто до м. Києва. Про нього весь цей час піклувався батько, який його виховує та утримує. Мати не приїджає, допомоги не надає, не дзвонить, подарунків на день народження не дарує, не вітає. Приблизно 5 років тому вона приїжджала до своєї матері - його баби - ОСОБА_5 і вони там зустрілися, то "перекинулися" парою слів і він пішов. На зустрічах мати не наполягала, він теж не бажає з нею спілкуватися, оскільки вона його покинула і поїхала, його життям протягом усіх цих років не цікавиться. Коли остання якось приїздила до баби на Новий рік, він не захотів іти туди, щоб побачитися з нею. Повідомив, що йому добре удвох із батьком, той піклується про нього і вони люблять одне одного.

Свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що вона є матір`ю відповідачки ОСОБА_2 та бабою неповнолітнього ОСОБА_3 , 2008 року народження, проживає у с. Вишняки Лубенського району Полтавської області. Її дочка приблизно 9 років тому залишила свого сина на неї і поки чоловік дочки ОСОБА_6 був на заробітках, поїхала з дому та "загуляла". Коли зять повернувся додому, її вже не було. Вони із зятем вирішили, що треба робити ремонт у будинку, де проживала сім`я ОСОБА_7 і онук тимчасово став проживати з нею у її будинку, потім повернувся в будинок батька. Із зятем у неї дружні стосунки. Дочка так і не повернулася у сім`ю. Онука усім необхідним забезпечує його батько - позивач, виховує, лікує, піклується про нього. Мати ОСОБА_4 - дочка свідка - жодної допомоги як матеріальної, так і іншої, не надає, життям сина не цікавиться, не телефонує. Вона приїжджає у с. Вишняки до свідка дуже рідко, приблизно 1 раз у 3 роки, та їй не телефонує, дочка вкрай рідко телефонує сама. Щодо свого сина ОСОБА_4 , вона говорити не хоче. Коли одного разу приїжджала на Новий рік додому, сказала, що має іншого чоловіка, живе у Києві, де саме, не сказала, адреси не назвала.

Свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив, що є співмешканцем ОСОБА_5 та багато років проживає із нею разом у с. Вишняки Лубенського району. За час, що вони мешкають разом, її дочка ОСОБА_2 приїжджала до матері деже рідко на 1-2 дні. Із ОСОБА_9 , з яким у нього склалися дружні відносини як з онуком, остання не спілкується, ніякої допомоги йому не надає, не бачиться з ним, його вихованням не займається. На тему такої поведінки матері він з ОСОБА_4 не говорить.

Свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пояснила, що вона проживає у с. Вишняки Лубенського району, знає сім`ю ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 протягом приблизно 10 років. Перебуває із цією сім`єю у гарніх дружніх відносинах. Після того, як ОСОБА_12 залишила сім`ю та поїхала, вона підтримує відносини лише із ОСОБА_13 , тому що відповідачку з того часу жодного разу не зустрічала у селі і та їй не телефонувала. Вона не бачила, щоб за цей час ОСОБА_12 приїжджала до сина та колишнього чоловіка. Із ОСОБА_4 на тему такої поведінки матері вона не говорила.

Представник третьої особи Служби в справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Богатиренко О.В. не заперечувала проти задоволення позову повністю, позбавленням батьківських прав відповідачки щодо неповнолітнього сина, підтримала висновок, наданий органом опіки та піклування Хорольської міської ради Лубенського району щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2008 року народження. Додатково пояснила, що під час підготовки вищевказаного висновку представники ССД зв`язувалися із відповідачкою, вона двічі виходила на телефонний зв`язок із ними, адресу місця свого перебування не повідомила, її запрошували на засідання комісії, проте вона приїхати відмовилася, сказала, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно неповнолітнього сина, наразі має іншу сім`ю. Із матеріалів, зібраних ССД, встановлено, що з часу, коли ОСОБА_14 пішов до 1 класу школи у с. Вишняки Лубенського району, і дотепер, його мати ОСОБА_2 участі у його вихованні, навчанні, лікування не брала, піклується про сина його батько ОСОБА_1 , який його утримує повністю сам і з яким вони проживають разом. Син із матір`ю не контактує, бажання контактувати не має, пояснив комісії, що мати їх із батьком покинула і не приїжджає та не телефонує, допомоги не надає, чому вона так вчинила, не знає.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, у матеріалах справи мається надіслана нею до суду засобами поштового зв`язку заява від 17.02.2025, у якій вона не заперечує проти задоволення позову та просить розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення учасників, суд вважає, що за результатами розгляду справи має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з нижчевикладених підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , сторінок паспорта позивача серії НОМЕР_2 , паспорта ОСОБА_3 № НОМЕР_3 .

Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської област івід 12.07.2016, яке набрало законної сили 02.08.2016 (справа № 548/767/16-ц).

Відповідно до копії акту обстеження від 27.11.2024 та довідки про склад сім`ї від 25.11.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають удвох за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 відповідно до відповіді виконкому Хорольської міської ради Лубенського району від 29.01.2025 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Як вбачається із висновку, наданого органом опіки та піклування Хорольської міської ради Лубенського району щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2008 року народження, від 21.01.2025, остання на території об`єднаної Хорольської територіальної громади не проживає.

Актом обстеження умов проживання від 27.11.2024 за адресою АДРЕСА_1 та вищенаведеним висновком органу опіки та піклуваннявід 21.01.2025 підтверджуються відмінні умови проживання неповнолітнього ОСОБА_3 з батьком. У вказаних документах встановлено, що мати - відповідачка ОСОБА_2 із сином не спілкується, проживає в м. Києві, жодної допомоги йому не надає, він проживає разом із батьком ОСОБА_1 , який про нього піклується, неповнолітній любить та поважає свою батька.

Позивач ОСОБА_1 займається вихованням та розвитком сина, цікавиться умовами його навчання, успішністю, поведінкою, мати не проживає із сином і його вихованням не займається, жодного разу не відвідувала його у школі, не цікавилася успіхами у навчанні, що підтверджується копією характеристики на ОСОБА_3 , наданої ОЗ "Вишняківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів".

Питання неналежного виховання відповідачкою свого неповнолітнього сина розглядалося комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Хорольської міської ради, внаслідок чого вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_2 , 1982 року народження, батьківських прав відносно ОСОБА_3 , 2008 року народження. Рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради № 27 від 21.01.2025 затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Хорольської міської ради, який наданий суду, згідно якого відповідачка підлягає позбавленню батьківських прав стосовно сина у зв`язку з тим, що вона не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, не піклується про її життя, здоров`я та майбутнє.

Відповідачка ОСОБА_2 не надала суду відзиву на позов та аргументів, що спростовували би викладене у позовній заяві, надіслала до суду заяву від 17.02.2025, у якій проти позбавлення її батьківських прав не заперечує.

Норми права, застосовані судом.

Статтею 150 СК України передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є не право згідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч. 2ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За нормою ст. 11 цього Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України).

Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантованістаттею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

У цій конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (п. 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і, в такому випадку, Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (п. 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (п. 1 статті 3)).

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мотивована оцінка аргументів сторін.

Суд вважає, що у матеріалах справи достатньо доказів того, що відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , неналежно виконує батьківські обов`язки відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, з висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області вбачається, що відповідачка не бере участі у вихованні, навчанні, лікуванні дитини, що випливає із інформації, наданої закладами, у яких навчається, лікується дитина, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання та суперечить інтересам її сина.

З матеріалів справи встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , 2008 року народження, проживає удвох із батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідачка ОСОБА_2 проживає у м. Києві, точну адресу її місця перебування встановити не вдалося, повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, із сином не проживає, відтак не проявляє материнської турботи щодо сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та успіхами у його навчанні і вихованні, а також матеріально не забезпечує дитину.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків, остання аргументів на спростування викладеного у позовній заяві суду не надала, а тому позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав підлягають задоволенню. Вказане, на переконання суду, перш за все, буде відповідати найкращим інтересам неповнолітньо дитини та не порушуватиме наданих їй законом прав та свобод.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Питання про стягнення понесених позивачем судових витрат судом не вирішувалось, оскільки така вимога ним не ставилася.

Керуючись ст. ст. 141, 263, 265, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба в справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав, задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , батьківських прав щодо її неповнолітного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба в справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, адреса: м. Хорол, вул. 1 Травня, 4, каб. 21 (2 поверх), .

Повний текст рішення суду виготовлено 12.03.2025.

Головуючий