1Справа № 2-3473/11 6/335/13/2025
УХВАЛА
06 березня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Геєць Ю.В.,
за участі секретаря судового засідання Гончарової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», заінтересовані особи - ОСОБА_1 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну стягувача у виконавчому листі, -
На підставі вищезазначеного рішення, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 2-3473/11.
Виконавче провадження № 39433924, з примусового виконання виконавчого листа № 2-3473/11, перебувало у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
На теперішній час виконавче провадження завершено у зв`язку з фактично повним виконанням рішення суду, але кошти належному стягувачу не перераховані та перебувають на депозитному рахунку Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса).
Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 14/2007/980/0275/ЮМК від 23.08.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та позичальником ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право вимоги перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».
В судове засіданні представник заявника не з`явився, в заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив справу розглянути за його відсутності.
Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши письмові матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.
При розгляді справи, судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2011 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра, суму заборгованості за кредитним договором № 14/2007/980/0275/ЮМК від 23.08.2007 року у розмірі 40 769 грн., з них: непогашений кредит 8 235 грн.; несплачені відсотки 18 034,51 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов`язань 7 932,11 грн.; штраф за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 6567 грн. 38 коп., а також судовий збір у розмірі 407 грн. 69 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього стягнути суму у розмірі 41 296 грн. 69 коп.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2023 року поновлено Публічному акціонерному товариству „Комерційний банк „Надра строк для пред`явлення виконавчого листа 2-3473/11, виданого 29.10.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра, суми заборгованості за кредитним договором № 14/2007/980/0275/ЮМК від 23.08.2007 року у розмірі 40 769 грн., з них: непогашений кредит 8 235 грн.; несплачені відсотки 18 034,51 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов`язань 7 932,11 грн.; штраф за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 6567 грн. 38 коп., а також судового збору у розмірі 407 грн. 69 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього стягнуто сума у розмірі 41 296 грн. 69 коп.
Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 14/2007/980/0275/ЮМК від 23.08.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та позичальником ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право вимоги перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».
Згідно з копії матеріалів виконавчого провадження №39433924, постановою заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 55 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи, та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження та стягувача у виконавчих листах, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, тобто в ній прямо визначено правило поведінки, а саме процедуру заміни сторони виконавчого провадження, яка не передбачає заміну сторони виконавчого провадження виключно відкритому виконавчому провадженні.
За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому правового статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, ч. 5 ст. 442 ЦПК України.
Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/3411/14 (провадження №12-39гс20) зроблено висновок про те, що навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаний із захистом його прав та охоронюваних інтересів.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При ньому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.
Тобто, навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.
Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.
Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.
Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва. Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 3 листопада 2020 року у справі № Л16/16/17 (пункт 73).
Виконавче провадження не вважається виконаним, якщо кошти не були перераховані належному стягувану.
Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2024 року по справі № 202/9476/23, «фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом про стягнення коштів є дата зарахування коштів на рахунок належного отримувача або видача (сплата) їх йому готівкою, а не будь-які дії боржника, направлені на виконання рішення суду, зокрема, ініціювання поштового переказу коштів;»
Згідно з частинами першою, третьою статті 47 Закону України „Про виконавче провадження грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.
Тобто зарахування коштів на рахунок виконавчої служби або приватного виконавця має тимчасової характер, після чого зараховані кошти підлягають перерахуванню на рахунок стягувача, який набуває право власності на відповідне майно.
Тож для реалізації своїх прав як правонаступника та перерахування коштів стягнутих в рамках виконавчого провадження існує необхідність заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні.
Відповідно до статті 124 Конституції України Суди ухвалюють свої рішення іменем України. Судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання на всій території України. Цим визначено суверенні права України на здійснення правосуддя та захист державою прав і свобод людини та законних інтересів інших суб`єктів права, які звернулися в установленому порядку до судів України.
Відповідний припис про ухвалення судових рішень іменем України заснований на положеннях Конституції України про те, що судова влада є гілкою державної влади України, а тому рішення судів є уособленням волевиявлення держави і відповідно зони мають бути гарантовані державою.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові тля всіх органів державної влади й органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними поговорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов`язковим до виконання.
Беручи до уваги викладене, суд вважає, що заява ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ`про заміну сторони виконавчого провадження є такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 442 ЦПК України, суд,
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В.Геєць