Справа № 524/8903/24
Провадження №2/524/606/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 року місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Стешиної В.О.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки (адвоката) Сироти Д.І.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшов позов ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У обгрунтування позовних вимог зазначено, що 10.11.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладений кредитний договір № 404411595 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка, перейшовши на офіційний сайт позивача www.moneyveo.ua, ознайомилась із правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, подала відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані. Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV95K7N, ввівши зазначений ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору.

Відповідно до пункту 2.1 зазначеного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту на суму 7500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник - повернути кредит і сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику.

10.11.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувані грошові кошти у розмірі 7500,00 грн на банківську карту відповідачки № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13, що є доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця, а отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. На підтвердження зазначеного позивачем долучено документ, виданий та підписаний електронним підписом АТ КБ «ПриватБанк», який здійснював платіж, відповідно до якого операція по перерахування коштів була успішною, кошти зараховані на картковий рахунок відповідачки.

Загальна сума заборгованості на момент подання позову за кредитним договором № 404411595 від 10.11.2022 становить 34884,00 грн, з яких 7500,00 грн - заборгованість по кредиту; 27384,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, що стверджується випискою із особового рахунку за період з 05.07.2024 по 16.07.2024.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладений договір факторингу № 28/1118-01 із змінами від 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021. Предметом договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 208 від 20.12.2022 до договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 16110,00 грн. На підтвердження переходу права вимоги позивачем долучено довідку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що підтверджує перехід права вимоги за кредитним договором № 404411595 від 10.11.2022 до ТОВ «Таліон Плюс». Розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за вказаним кредитним договором на момент його відступлення, наведений у додатку до позову.

Пунктом 5.3.3 договору факторингу визначено, що фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, у тому числі відступати його на користь третіх осіб.

Так, 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений договір факторингу № 30/1023-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить з момент підписання сторонами відповідного реєстру. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до цього договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 34884,00 грн. Згідно підпункту 5.3.3 цього договору факторингу фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, у тому числі відступати його на користь третіх осіб.

Розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 404411595 від 10.11.2022 на момент його відступлення, наведений у додатку до позову.

Зазначають у позові, що у наданих ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке не стосується сплати заборгованості відповідачкою.

05.07.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладений договір факторингу № 05/07/24, згідно якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, витяг якого долучено до позову. Відповідно до пункту 1.2 якого, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами акта приймання-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до акта приймання-передачі від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 34884,00 грн. Крім того, у позові зазначають, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахування за кредитним договором.

Під час передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 404411595 від 10.11.2022 перейшло до позивача та свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 34884,00 грн, що і просять стягнути з відповідачки.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 8422,40 грн, з яких судовий збір - 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 6000,00 грн, що у свою чергу складаються із усної консультації 1 год - 500,00 грн; вивчення матеріалів справи 1 год - 500,00 грн; складання позову 2 год - 5000,00 грн.

Ухвалою судді відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін на 30.09.2024, яке не відбулось у зв`язку із неявкою осіб у судове засідання, які беруть участь у розгляді справи.

05.11.2024 ухвалою суду клопотання представника відповідачки задоволене, розгляд справи відкладений на 11.12.2024 для забезпечення права представника ОСОБА_1 адвоката Сироти Д.І. на ознайомлення із матеріалами справи, оскільки відповідачка заперечує проти позовних вимог, заяву на отримання кредитних коштів не подавала та кредитні кошти не отримувала. У листопаді 2022 року невідомі особи отримали доступ до її персональних даних, заволоділи її особистими коштами. За цим фактом 08.11.2022 відкрите кримінальне провадження.

У відзиві від 25.11.2024 представником відповідачки викладені заперечення проти позову, виходячи із наступного. У позові зазначено, що при укладенні договору відповідачкою зазначений номер телефону НОМЕР_2 , електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та номер банківської картки № НОМЕР_3 хххххх НОМЕР_13. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через платіжний сервіс LiqPay АТ КБ «ПриватБанк» переказало на вказану картку 7500 грн. Разом з тим, відповідачка зазначає, що заявку на отримання кредиту не подавала, номером телефону НОМЕР_2 ніколи не користувалась, кредитні кошти не отримувала, картковий рахунок № НОМЕР_3 хххххх НОМЕР_13 не відкривала.

ОСОБА_1 із 2018 року працює ізолювальником ТОВ «Укртатнафтасервіс». Мікрокредитів та споживчих кредитів ніколи не отримувала. Користується двома номерами мобільного оператора «Київстар»: (НОМЕР_14 близько 6-7 років, НОМЕР_4 понад 20 років.

05.11.2022 ОСОБА_1 виявивши, що не працює її номер телефону НОМЕР_4 , зателефонувала мобільному оператору, на що їй повідомили про блокування цього номеру через багаторазові спроби введення невірних кодів. Згодом відповідачка через мобільний застосунок АТ «ОТП Банк» виявила операції зі списання коштів із двох карткових рахунків, відкритих на її ім`я у цьому банку. Так, з картки № НОМЕР_5 здійснено шість операцій та списано усього 19161,00 грн, з іншої картки з останніми цифрами номеру 8619 за чотири операції списано 1000,00 грн. Доступу до електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 також вже не було. ОСОБА_1 вводила пароль, однак він був змінений. Дитині відповідачки начебто від її імені з номеру телефону НОМЕР_4 у застосунок «Viber» надійшло повідомлення із запитом про пін-код від карти.

07.11.2022 ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, у зв`язку із чим 08.11.2022 за вказаним фактом відкрите кримінальне провадження № 0002001 за частиною 4 ст. 185 КК України. Досудове слідство триває, особи які вчинили кримінальне правопорушення до цього часу не встановлені.

Про отримання кредиту на ім`я ОСОБА_1 на той момент відомо не було. Однак, півроку тому для відповідачки почали надходити дзвінки з вимогами погашення кредитних зобов`язань, на які ОСОБА_1 відповідала про не отримування кредитів, про використання шахраями її телефонного номеру, що за вказаним фактом здійснюється досудове розслідування.

З доданої до позову заявки на отримання грошових коштів від 10.11.2022 слідує, що особа, яка подавала цю заявку володіла персональними даними ОСОБА_1 : датою народження, адресою проживання, адресою електронної пошти, паспортними даними. Заява містить номер телефону НОМЕР_2 , яким ОСОБА_1 ніколи не користувалась, та номер банківської картки № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13, на який перераховані вказані кредитні кошти у розмірі 7500,00 грн, який ОСОБА_1 не відкривала.

Відповідно до платіжного доручення № ca76a080-8f4b-4be9-8537-bc67c893c1a0 від 10.11.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з рахунку № НОМЕР_6 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», доручило переказати кошти у розмірі 7500 грн на рахунок № НОМЕР_1 хххххх НОМЕР_13. Призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 404411595 від 10.11.2022, ОСОБА_1 , код НОМЕР_7 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Разом з тим, банк отримувача у платіжному дорученні не вказаний.

У довідці № 06_2/2024 АТ КБ «ПриватБанк» повідомляє ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що на виконання договору № 1336 від 26.09.2013, укладеного між ними, за дорученнями ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і, і3 здійснені успішні платежі через платіжний сервіс LiqPay АТ КБ «ПриватБанк» на карти клієнтів із наведенням переліку платежів, серед якого наявний платіж із даними ID платежу , дата проведення операції - 10.11.2022, сума операції - 7500 грн, номер картки одержувача - 4149 51хх хххх НОМЕР_13.

На звернення ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що рахунок № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13 на її ім`я не відкривався. Представником банку видана довідка від 22.10.2024 № URIPUQ37KUEEL41M із переліком усіх рахунків, відкритих станом на 10.11.2022, серед яких відсутній рахунок № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13. До довідки додані виписки по рахунковим операціям, однак ніяких операцій за 10.11.2022 не зафіксовано.

Станом на 10.11.2022 у ОСОБА_1 відкриті два карткові рахунки в АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_8 , які стали доступними шахраям 4 та 5 листопада 2024 року.

До інших банків ОСОБА_1 не подавала заяв про відкриття карткових рахунків, картками інших банків не користувалася.

Персональні дані ОСОБА_1 отримані шахраями, зокрема через соціальну мережу «Facebook». Нещодавно поновлений доступ до електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на яку із соціальної мережі «Facebook» надійшло повідомлення про зміну пароля із зазначенням телефону « ІНФОРМАЦІЯ_3 », місце розташування поруч з м. Дніпро.

З якого міста оформлявся кредит 10.11.2022 не встановлено, однак з 9 по 11 листопада 2022 року ОСОБА_1 перебувала у м. Кременчуці на робочому місці. До інших населених пунктів не виїздила.

У відзиві зазначають, що за даними сервісу ідентифікації деталей банківських карток https://www.bindb.com емітентом картки № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13 є АТ «Райффайзен Банк».

З метою встановлення інформації про ідентифікаційні ознаки та місце розташування терміналу з`єднання за допомогою якого подавалася заявка на отримання кредиту, про користувача та місце користування мобільним номером (НОМЕР_16, про користувача та місце користування номером телефону НОМЕР_4 , ОСОБА_1 надіслала запити до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», АТ «Райффайзен Банк», ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна» (клопотання про витребування доказів додається до відзиву). Запитувана інформація відповідачці та її представнику не надійшла.

Задля зібрання доказів, які мають значення для розгляду справи, просили поновити строк на подання відзиву, що приймається до уваги судом та враховується під час розгляду справи.

29.11.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої вважає твердження відповідачки, зазначені у відзиві, такими, що не відповідають дійсності, спрямовані на уникнення виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Зазначено про алгоритм дій споживача щодо отримання грошових коштів у кредит та процедури ідентифікації боржника. Крім того, вказують, що кримінальне правопорушення відкрите за частиною 4 ст. 185 КК України (крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану), проте дії спрямовані на заволодіння персональними даними з метою отримання кредиту слід кваліфікувати за ст. 190 КК України (шахрайство). Посилаються на те, що згідно талону - повідомлення єдиного обліку № 22217 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, заява до поліції надійшла 04.11.2024.

Зазначене судом враховується, однак судом встановлено, що згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002001 ОСОБА_1 звернулася 07.11.2022 до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про те, що 05.11.2022 невідома особа в період дії воєнного стану, здійснила крадіжку грошових коштів із банківської картки № НОМЕР_5 , відкритої АТ «ОТП Банк». У зв`язку із чим 08.11.2022 за цим фактом поліцією внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та кваліфіковано правопорушення за частиною 4 ст. 185 КК України. Досудове слідство триває, особи які вчинили кримінальне правопорушення до цього часу не встановлені.

Разом з тим, згідно талону - повідомлення єдиного обліку № 22217 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, заява ОСОБА_1 від 04.11.2024 стосується того, що 10.11.2022 невстановлена особа взламала належний їй у 2022 році номер телефону НОМЕР_4 , отримавши доступ до електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи номер телефону НОМЕР_2 , здійснила прив`язку на інший номер. Як наслідок, у подальшому оформлений кредит у онлайн - компанії «Moneyveo» на ім`я ОСОБА_1 у розмірі 7500,00 грн, що зараховані на картку № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13. Заявниці до 17.10.2024 про вказаний кредит не було відомо.

Крім того, представник позивача посилається у відповіді на відзив на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 по справі №191/5077/16-ц та Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі №2-383/2010, згідно яких у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки підлягають виконанню. Кредитний договір № 404411595 від 10.11.2022 у судовому порядку недійсним не визнавався, а тому представник позивача вважає, що його виконання є обов`язковим.

11.12.2024 судове засідання по справі не відбулось у зв`язку із відсутністю енергопостачання у приміщенні суду.

30.12.2024 у судове засідання з`явились відповідачка та її представник. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином.

30.12.2024 ухвалою суду задоволене клопотання представника відповідачки, витребувано інформацію, що має значення для справи, від АТ «Райффайзен Банк», ПрАТ «ВФ Україна», ПАТ «Київстар», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

17.01.2025 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання ухвали суду про витребування доказів, надійшла заява із зазначенням наступного:

заявка на оформлення кредитного договору № 404411595 від 10.11.2022 подавалася із IP адреси - 89.209.36.225;

банківська картка, яку ОСОБА_1 вказала під час заповнення заявки на укладення кредитного договору та на яку перераховані грошові кошти за кредитним договором, має № 4149 51хх хххх НОМЕР_13;

мобільний номер телефону, на який відправлений електронний підпис з одноразовим ідентифікатором MNV95K7N - НОМЕР_15.

Крім того, на підтвердження зазначеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» долучені заявка клієнта та довідка щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Разом з тим, оцінивши надані документи, суд зазначає, що долучені заявка клієнта та довідка щодо дій позичальника в ІТС, сформовані та підписані представником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» під час подання до суду 17.01.2025 зазначеної заяви.

07.02.2025 до суду надійшла інформація від ПрАТ «ВФ Україна» про телекомунікаційні послуги за абонентським номером телефону НОМЕР_2 за період з 00 год 04.11.2022 по 00 год 14.11.2022, а також від ПрАТ «Київстар» відомості щодо телекомунікаційних послуг за номером телефону НОМЕР_4 у період з 00 год 04.11.2022 по 00 год 14.11.2022.

10.02.2025 у судове засідання з`явились відповідачка та її представник. Представник позивача не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Станом на 10 год 10.02.2025 у судове засідання від АТ «Райффайзен Банк» не надано витребуваної інформації/ документів. Заяв, клопотань щодо зазначеного від АТ «Райффайзен Банк» до суду не надходило. Поважності причин невиконання вимог суду не повідомлялось.

10.02.2025 у судовому засідання заслухано відповідачку та її представника, які заперечували проти позову, з підстав, зазначених у відзиві, оглянуто інформацію та документи, надані ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар». Адвокатом відповідачки заявлене клопотання, підтримане нею, про оголошення перерви у судовому засіданні у зв`язку із ненаданням суду витребуваної інформації/ документів від АТ «Райффайзен Банк».

10.02.2025 ухвалою суду застосовано до АТ «Райффайзен Банк» заходи процесуального примусу у виді штрафу за ненадання витребуваної інформації/ документів. Оголошено перерву у судовому засіданні на 04.03.2025.

10.02.2025 та 11.02.2025, 14.02.2025 відповідно від представника відповідачки та представника позивача надійшли заяви про ознайомлення із матеріалами справи.

04.03.2025 до суду представником відповідачки надане клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: інформацію Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за вих № 134/115/107/12-2025 від 11.02.2025 про те, що матеріали кримінального провадження № 0002001 від 08.11.2022, перебувають на стадії досудового розслідування, а також докази понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу станом на 03.03.2025.

04.03.2025 у судове засідання з`явились відповідачка та її представник. Представник позивача не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Від представника відповідачки надійшла заява про ознайомлення із інформацією/ документами, наданими АТ «Райффайзен Банк», у зв`язку із чим у судовому засіданні оголошено перерву.

04.03.2025 ухвалою суду скасовано ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука від 10.02.2025 про застосування заходів процесуального примусу по справі № 524/8903/24 до АТ «Райффайзен Банк».

08.03.2025 до суду надійшли додаткові пояснення по справі, зареєстровані 10.03.2025, згідно яких отримані докази, що відповідачка не укладала кредитний договір із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та не отримувала 10.11.2022 кредитні кошти у розмірі 7500 грн.

11.03.2025 у судове засідання з`явились відповідачка та її представник. Представник позивача не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представником позивача на момент розгляду справи 11.03.2025 не надано суду заяв, клопотань про відкладення розгляду справи, про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, додаткових доказів на підтвердження своїх позовних вимог та спростування позиції представника відповідача, та також інших заяв із процесуальних питань.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 223 ЦПК України.

11.03.2025 у судовому засіданні оглянута інформація/ документи, надані АТ «Райффайзен Банк», досліджено матеріали справи.

Заслухавши пояснення відповідачки та її представника, розглянувши усі заяви та клопотання, надані сторонами, дослідивши матеріали справи, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, прийшовши до висновків про таке.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Відповідно до ст. ст. 509, 510, 512 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв діалогового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 527, 528, 611, 312 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Виконання може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не впливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст.ст. 625, 627 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На підставі ст. 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України регламентовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Пунктами 3, 28, 29, 30, 53, 54 частини 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що:

безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів;

користувач платіжних послуг - фізична особа або юридична особа, яка отримує чи має намір отримати платіжну послугу як платник або отримувач (або обидва одночасно) та/ або є власником електронних грошей (цифрових грошей Національного банку України), а в разі надання послуг банком - клієнт банку;

кредитовий переказ - платіжна операція з рахунку платника на підставі платіжної інструкції, наданої платником або надавачем послуг з ініціювання платіжних операцій, за умови отримання згоди платника на виконання платіжної операції, наданої надавачу платіжних послуг платника;

кредитовий трансфер - платіжний інструмент у вигляді сукупності процедур, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку України, що використовується для ініціювання кредитового переказу;

переказ коштів без відкриття рахунку - платіжна послуга, що надається платнику з метою переказу коштів у готівковій чи безготівковій формі отримувачу або надавачу платіжних послуг, який діє від імені отримувача, під час якої надавач цієї послуги не використовує відкритий у нього рахунок платника та/або отримувача;

платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.

Ст. 5 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що до фінансових платіжних послуг належать такі послуги: (1) послуги із зарахування готівкових коштів на рахунки користувачів, а також усі послуг щодо відкриття; (2) обслуговування та закриття рахунків (крім електронних гаманців); (3) послуги з виконання платіжних операцій із власними коштами користувача з рахунку/на рахунок користувача (крім платіжних операцій з електронними грошима), у тому числі: (а) виконання кредитового переказу; (б) виконання дебетового переказу; (в) виконання іншої платіжної операції, у тому числі з використанням платіжних інструментів; (4) послуги з виконання платіжних операцій з рахунку/на рахунок користувача (крім платіжних операцій з електронними грошима), за умови що кошти для виконання платіжної операції надаються користувачу надавачем платіжних послуг на умовах кредиту, у тому числі: (а) виконання кредитового переказу; (б) виконання дебетового переказу; (в) виконання іншої платіжної операції, у тому числі з використанням платіжних інструментів; (5) послуги з емісії платіжних інструментів та/або здійснення еквайрингу платіжних інструментів; (6) послуги з переказу коштів без відкриття рахунку; (7) послуги з випуску електронних грошей та виконання платіжних операцій з ними, у тому числі відкриття та обслуговування електронних гаманців.

Згідно частин 1, 2, 3 Закону України «Про платіжні послуги» до надавачів платіжних послуг належать: (1) банки, філії іноземних банків (далі - банки); (2) платіжні установи (у тому числі малі платіжні установи); (3) філії іноземних платіжних установ; (4) установи електронних грошей; (5) фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг; 6) оператори поштового зв`язку; (7) надавачі нефінансових платіжних послуг; (8) Національний банк України; (9) органи державної влади, органи місцевого самоврядування. Надавати платіжні послуги мають право лише особи, зазначені у частині 1 цієї статті (провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг після отримання ними ліцензії відповідно до цього Закону (крім банків) та за умови включення до реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом).

Ст. 22 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що платіжна установа, установа електронних грошей тощо мають право на підставі ліцензії надавати фінансові платіжні послуги користувачам на умовах кредиту, для виконання платіжних операцій з рахунку/ на рахунок користувача, крім платіжних операцій з електронними грошима, з дотриманням таких умов: (1) платіжна установа, установа електронних грошей, оператор поштового зв`язку має право надавати платіжні послуги, передбачені пунктами 4 або 5 частини 1 ст. 5 цього Закону; (2) надання кредиту здійснюється виключно у зв`язку з виконанням платіжної операції; (3) кредит надається на короткий строк, що не може перевищувати 12 місяців з дати надання коштів; (4) кредит не може надаватися за рахунок коштів, отриманих від користувачів для цілей виконання платіжних операцій та/ або в обмін на випущені електронні гроші; (5) розмір власного капіталу платіжної установи, установи електронних грошей, оператора поштового зв`язку відповідає вимогам, встановленим Національним банком України до надавачів платіжних послуг, які мають право надавати кредит.

Надання кредиту споживачам здійснюється на підставі Закону України «Про споживче кредитування».

Ст. 23 Закону України «Про платіжні послуги» визначено обов`язки надавачів платіжних послуг, зазначених у пункті 9 частини 1 ст. 10 цього Закону, щодо здійснення ідентифікації та верифікації користувачів відповідно до вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Згідно ст. 27 Закону України «Про платіжні послуги» усі документи на підтвердження надання платіжних послуг (виконання платіжних операцій), зберігаються надавачами платіжних послуг, їх комерційними агентами не менше 5 років з дня припинення ділових відносин з клієнтом або з дня завершення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтом. Під час зберігання документів, що містять банківську таємницю або іншу інформацію з обмеженим доступом, надавачі платіжних послуг та їх комерційні агенти забезпечують дотримання вимог, встановлених законодавством для зберігання відповідної інформації.

Частинами 1 - 3 ст. 29 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що надання платіжних послуг (у тому числі виконання окремих або разових платіжних операцій, відкриття та обслуговування рахунків тощо) здійснюється на підставі договору, укладеного між надавачем платіжних послуг та користувачем, який укладається в письмовій формі (паперовій або електронній). Договір про надання платіжних послуг може укладатися шляхом приєднання користувача до договору, розміщеного у доступному для клієнта місці у надавача платіжних послуг та на його веб-сайті в мережі Інтернет.

Усі поточні редакції публічної пропозиції укладення договору та документів, що містять інформацію про комісійні винагороди, процентні ставки, курс перерахунку іноземної валюти, що застосовуються до обраної користувачем платіжної послуги, що надається користувачу згідно з пунктом 3 частини 1 ст. 30 цього Закону, зберігаються на веб-сайті надавача платіжних послуг із зазначенням строку їх дії. Користувачі мають право в будь-який час отримати доступ до всіх редакцій публічної пропозиції укладення договору та інших документів, зазначених у цій статті, що розміщені на веб-сайті надавача платіжних послуг.

У разі виникнення неоднозначного тлумачення прав та обов`язків сторони за договором за участю споживача платіжних послуг такі права та обов`язки тлумачаться на користь такого споживача.

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про платіжні послуги» до платіжних інструментів належать: (1) прямий дебет; (2) кредитовий трансфер; (3) електронні платіжні засоби. Як вбачається із частин 1, 2, 6, 7 ст. 40 цього Закону форма та порядок надання платіжної інструкції визначаються в договорі між користувачем та надавачем платіжних послуг, якщо інше не передбачено законодавством.

Платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Надавач платіжних послуг зобов`язаний забезпечити фіксування в операційно-обліковій системі дати і часу надходження платіжної інструкції, прийняття її до виконання (або відмови в її прийнятті), виконання платіжної інструкції.

Відповідно до ст. ст. 49, 50 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається завершеною у момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі; платіжна операція із використанням електронних грошей є завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача. Небанківські надавачі платіжних послуг забезпечують виконання платіжних операцій користувачів через розрахункові рахунки, відкриті в банках або в розрахунковому банку платіжної системи, учасниками якої вони є. Розрахунки між небанківськими надавачами платіжних послуг для забезпечення виконання платіжних операцій користувачів (крім платіжних операцій у межах одного надавача платіжних послуг) здійснюються шляхом проведення суми платіжної операції між розрахунковими рахунками небанківських надавачів платіжних послуг, що відкриті в банках (розрахунковому банку платіжної системи). Банки забезпечують виконання платіжних операцій своїх клієнтів, у тому числі операцій небанківських надавачів платіжних послуг, шляхом виконання міжбанківських платіжних операцій або платіжних операцій, що виконуються в межах одного банку.

Так, судом установлено та не спростовано позивачем, що відповідачка не укладала кредитний договір із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та не отримувала 10.11.2022 кредитні кошти у розмірі 7500 грн. ОСОБА_1 проживає та працює у м. Кременчуці, користується двома номерами мобільного оператора «Київстар»: (НОМЕР_14 близько 6-7 років, понад 20 років.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомило суду, що заявка на укладення кредитного договору № 404411595 подавалася 10.11.2022 об 00:36 із IP адреси - НОМЕР_9 , а одноразовий ідентифікатор MNV95K7N надісланий на мобільний номер НОМЕР_2 . Банківська картка, на яку перераховані кошти - № 4149 51хх хххх НОМЕР_13.

ОСОБА_1 категорично заперечувала щодо зазначеного, вказуючи, що не користувалася номером телефону НОМЕР_2 та банківською карткою № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13.

За інформацією, наданою ПрАТ «ВФ Україна», абонент з номером телефону НОМЕР_2 отримував телекомунікаційні послуги на території Дніпропетровської області у м. Кривий Ріг та його районі.

З довідки ТОВ «Укртатнафтасервіс» (місцезнаходження: вул. Свіштовська, 3, м. Кременчук) за № 1917 від 15.11.2024 слідує, що ОСОБА_1 працює ізолювальником з термоізоляції та була присутня на робочому місці:

09.11.2022 з 08:00 до 17:00,

10.112022 з 08:00 до 17:00,

11.11.2022 з 08:00 до 17:00.

ПрАТ «ВФ Україна» надано наступну інформацію:

09.11.2022 о 10:09 мобільний термінал з номером (НОМЕР_16 знаходився у районі базової станції за адресою АДРЕСА_1 ;

09.11.2022 о 20:25 - за адресою АДРЕСА_2 ;

09.11.2022 о 23:27 - за адресою Криворізький район, с. Кудашівка;

10.11.2022 о 09:39 - за цією ж адресою;

10.11.2022 о 10:47 - за цією ж адресою;

10.11.2022 о 10:50 - за цією ж адресою.

Відтак ОСОБА_1 не користувалась номером телефону НОМЕР_2 , оскільки у зазначений час перебувала в м. Кременчуці.

Як наслідок, під час розгляду справи представником позивача не спростовано, що ОСОБА_1 не подавала заявку на отримання кредиту об 00:36 10.11.2022, не отримувала одноразовий ідентифікатор MNV95K7N та відповідно не укладала кредитний договір № 404411595 із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

АТ «Райффайзен Банк» повідомлено суд, що на ім`я ОСОБА_1 емітована банківська картка № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13, рахунок - № НОМЕР_10 , дата відкриття рахунку - 05.11.2022. Станом на дату надання відповіді - рахунок активний. Фінансовий номер телефону - НОМЕР_2 , адреса електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно цієї інформації рахунок відкритий по дзвінку до контакт-центру на ім`я ОСОБА_1 , у такому випадку заява про відкриття рахунку та договір про обслуговування не підписується з клієнтом.

Доказів факту звернення безпосередньої ОСОБА_1 до банку із метою відкриття рахунку матеріали справи не містять.

Крім того, як зазначено неодноразово ОСОБА_1 у судовому засіданні, електронною поштою ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідачка ніколи не користувалась.

По справі відсутні докази надходження кредитних коштів на банківську картку № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13, рахунок № НОМЕР_10 .

Позивач у позові зазначає, що 10.11.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувані грошові кошти у розмірі 7500,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13 із долученням копії платіжного доручення № ca76a080-8f4b-4be9-8537- bc67c893c1a0 від 10.11.2022, яка містить такі відомості: платник - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; рахунок платника № НОМЕР_6 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк»; сума 7500,00 грн; рахунок отримувача № НОМЕР_1 хх-хххх-НОМЕР_13; призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 404411595 від 10.11.2022, ОСОБА_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13; безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; проведено банком - 10.11.2022.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на вимогу суду повідомлено, що грошові кошти перераховані на банківську картку № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13, однак у виписці по рахунку № НОМЕР_10 , банківська картка № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13 за період з 04.11.2022 по 14.11.2022, інформація про такий переказ не відображається.

На аркуші 5 виписки є інформація про дві банківські операції за 10.11.2022 у розмірі 7500,00 грн. Проте жодна з них не містить відомостей, що платником є ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», зазначено «переказ коштів з карти на карту за 10.11.2022, LIMITED LIABILITY COMPANY, Visa Direct, UKR, VISA, Міжнародні», контрагент - АТ «Райффайзен Банк».

Суд погоджується із доводами представника відповідачки, що привертає увагу також і географія користування банківською карткою № НОМЕР_1 хх хххх НОМЕР_13, зокрема Дніпропетровська область, м. Дніпро, м. Кривий Ріг:

11.11.2022, 50,00 грн - розрахунок у торгівельній мережі за 09.11.2022, м. Дніпро,

12.11.2022, 12440,00 грн - розрахунок у торгівельній мережі за 10.11.2022, м. Дніпро,

12.11.2022, 14930,00 грн - розрахунок у торгівельній мережі за 10.11.2022, м. Дніпро,

13.11.2022, 1575,00 грн - розрахунок у торгівельній мережі за 09.11.2022, м. Кривий Ріг,

13.11.2022, 2420,00 грн - розрахунок у торгівельній мережі за 09.11.2022, м. Кривий Ріг,

13.11.2022, 3818,00 грн - розрахунок у торгівельній мережі за 09.11.2022, м. Кривий Ріг,

13.11.2022, 6459,00 грн - розрахунок у торгівельній мережі за 09.11.2022, м. Кривий Ріг,

13.11.2022, 12252,00 грн - розрахунок ву торгівельній мережі за 09.11.2022, м. Кривий Ріг.

Зазначене не узгоджуються із тим, що ОСОБА_1 саме у ці дні перебувала в м. Кременчуці.

По вказаному рахунку містяться відомості про значні обороти коштів, систематичні перекази з картки на картку.

Разом з тим, ОСОБА_1 у судовому засіданні 11.03.2025 зазначила, що свої персональні дані нікому не передавала.

Дата відкриття рахунку в АТ «Райффайзен Банк» 05.11.2022 збігається із днем блокування номеру телефону НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_1

ПрАТ «Київстар» повідомлено суд, що 05.11.2024 телефонний номер НОМЕР_4 заблокований на підставі наявності ознак порушення підпункту 14 пункту 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 та недотримання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар».

09.11.2024 після звернення абонента сім-карту за цим номером телефону розблоковано.

Проте з інформації про надані телекомунікаційні послуги слідує, що номер телефону НОМЕР_4 не був активним після 21:09:19 05.11.2022 і до 10:45:39 13.11.2022, саме у цей день ОСОБА_1 у м. Кременчуці отримала нову сім-карту.

До 13.11.2022 сім-карта за номером замінювалась двічі 05.11.2022 о 14:07 у м. Львів та 05.11.2022 о 14:14 у невідомому місці за допомогою додатку «Мій Київстар».

Після останньої заміни сім-картки 05.11.2022 абонент за номером телефону НОМЕР_4 отримував телекомунікаційні послуги у м. Дніпро.

До 14:07 05.11.2022 сім-картка за номером телефону НОМЕР_4 працювала в м. Кременчук у терміналі «Xiaomi Redmi NOTE5A Prime», IMEI НОМЕР_11 , яким користувалася ОСОБА_1

05.11.2022 з 14:10:14 до 14:14:07, після заміни сім-картки у м. Львів, зазначена сім-картка працювала в іншому терміналі «Xiaomi Redmi Note 9», IMEI НОМЕР_12 .

05.11.2022 з 14:14:27 до 21:09:19, після заміни сім-картки через додаток «Мій Київстар» зазначена сім-картка працювала в м. Дніпро в іншому терміналі «Google Pixel 4», IMEI НОМЕР_17.

Доступу до електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 також не було. Відповідачка вводила пароль, однак він був змінений.

З 05.11.2022 по 07.11.2022 невідомі особи заволоділи коштами ОСОБА_1 у розмірі понад 18500,00 грн з її рахунків, відкритих у АТ «ОТП Банк», зокрема з картки № НОМЕР_5 та № НОМЕР_8 .

07.11.2022 ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області. 08.11.2022 за вказаним фактом відкрите кримінальне провадження № 0002001 із правовою кваліфікацією - частина 4 ст. 185 КК України. Досудове слідство триває, особи які вчинили кримінальне правопорушення не встановлені.

Надані представником позивача докази на підтвердження позовних вимог не можуть слугувати достатньою підставою для висновку про порушення договірних зобов`язань відповідачкою та стягнення із неї коштів у зв`язку із не доведеністю факту укладення кредитного договору, надання їй кредитних коштів у розмірі та на умовах встановлених договором, а відтак факт виконання своїх зобов`язань за договором позики первісним кредитором.

Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 21.07.2021 по справі № 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила, стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи, які є важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів на підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність такої обставини.

За умови недоведеності певних обставин, суд має право винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь по справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22).

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині укладення 10.11.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 кредитного договору № 404411595 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, а також отримання нею коштів від первісного кредитора на основі належних, допустимих та достатніх доказів позивачем не доведено, не доведено факт передачі коштів у користування відповідачки та виникнення у неї обов`язку щодо повернення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Як наслідок, у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно практики Верховного Суду, доказом на підтвердження факту набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення прав вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що вони містять дані про кредитні договори, а також докази на підтвердження оплати за договором факторингу (постанови Верховного Суду від 02.11.2021 по справі № 905/306/17, від 29.06.2021 по справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 по справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 по справі № 5026/886/2012, від 15.04.2024 по справі № 2221/2373/12).

Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 по справі №905/306/17 виснував, що на підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона, повинна надати суду докази переходу такого права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо переходу прав вимоги від первісного до нового кредитора за кредитним договором № 404411595, укладеним 10.11.2022 ніби то між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене, позовні вимоги позивача є недоведеними, у зв`язку із чим відсутні підстави для їх задоволення.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 13.05.2020 по справі № 219/1704/17, суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем має враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З урахуванням наведеного, усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції з прав людини суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл судових витрат між сторонами регламентований ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: ( 1) у разі задоволення позову - на відповідача; ( 2) у разі відмови в позові - на позивача; ( 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахування наведеного, не підлягає стягнення з відповідачки на користь позивача судовий збір, сплачений ним за подання позову до суду.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: ( 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ( 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ( 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ( 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, представником відповідачки долучені документи на підтвердження понесених відповідачкою витрат на правничу допомогу, які є належними та допустимими.

Натомість, представником позивача не заявлено про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, їх не співмірність, як наслідок суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24100,00 грн.

Повний текст рішення складений 13.03.2025, тобто протягом п`яти днів із дня закінчення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі ст. 259 ЦПК України залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись статтями 4, 5, 10 - 13, 18, 76 - 81, 83, 120, 122, 124, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24100 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» , , місцезнаходження: 01024, м Київ, вул Рогнідинська, 4А, офіс 10.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.П. Мельник