КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3529/2025
справа №363/3258/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Савчаком Ярославом Олеговичем, на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Лукач О.П.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У липні 2024 року ТОВ "Кредитсервіс" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості.

24 січня 2022 року між ТОВ "Кредитсервіс" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №. Відповідно до пункту 1.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 55 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором.

Згідно пункту 1.2 кредитного договору кредит надається позичальником шляхом перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок.

На банківський рахунок позичальника перераховано кредитні кошти у розмірі 50 875,00 гривень із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена кредитним договором, у розмірі 7,5%, що в грошовому еквіваленті становить 4 125,00 гривень.

Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала та станом на 02 травня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Кредитсервіс" становить 136 131,16 гривень, що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 54 429,27 гривень; простроченої заборгованості за комісією - 0,00 гривень; простроченої заборгованості за процентами - 81 701,89 гривень; строкової заборгованості за сумою кредиту - 0,00 гривень; строкової заборгованості за комісією - 0,00 гривень; строкової заборгованості за процентами - 0,00 гривень; строкової заборгованості за штрафами та пенею - 0,00 гривень.

У зв`язку із порушенням кредитних зобов`язань зі сторони відповідачки 15 травня 2024 року представником кредитодавця направлено на адресу реєстрації відповідачки досудову вимогу щодо дострокового погашення заборгованості. Відповідно до витягу із АТ "Укрпошта" поштове відправлення за трекномером №663 повернулось на адресу відправника.

Зазначає, що попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести до закінчення розгляду справи, становить 7 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитсервіс" суму заборгованості за кредитним договором №220124-003 від 24 січня 2022 року за період з 24 січня 2022 року по 02 травня 2024 року у розмірі 136 131,16 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитсервіс" суму сплаченого судового збору 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 вересня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитсервіс» суму заборгованості за кредитним договором №220124-003 від 24 січня 2022 року за період із 24 січня 2022 року по 02 травня 2024 року у розмірі 136 131,16 гривень, з яких: 54 429,27 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 81 701,89 гривень - прострочена заборгованість за процентами, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень, а всього стягнути - 138 553,56 гривень.

У відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Савчаком Я.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Щодо стягнення комісії за надання кредиту вказує, що така умова у договорі є нікчемною, відтак не підлягає задоволенню.

Зазначає, що відповідачка не мала нести відповідальність у вигляді примусового стягнення заборгованості через настання форс-мажорних обставин, а саме військової агресії РФ проти України. Посилається на лист Торгово-промислової палати України.

Зазначає, що згідно пункту 8.1 оферти сторони вирішують спори, що виникають із умов договору шляхом переговорів, а у випадку недосягнення згоди - у судовому порядку згідно чинного законодавства України.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем проведено переговори із відповідачкою. Досудова вимога, на яку посилається позивач, це не переговори сторін, а односторонній документ, що виключає можливість будь-яких переговорів.

Окрім цього, позивачем не проведено переговори, які відповідно до умов оферти (публічної пропозиції) він мав би обов`язково провести до будь-яких спорів у судах.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження повноважень Павленка С.В. підписувати та подавати позовні заяви. Вказує, що з 1 січня 2019 року відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді першої інстанції може бути лише адвокат або законний представник. Матеріали справи не містять відомостей про те, що Павленко С.В. є адвокатом, а також те, що останній є працівником позивача.

Зазначає, що додані до позовної заяви докази не завірені у встановленому чинним законодавством порядку.

Вказує, що відповідачка не отримувала від суду копії позовної заяви із додатками, відтак не написала відзив на позовну заяву та не надала доказів на спростування позовних вимог.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 вересня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Судові витрати покласти на ТОВ "Кредитсервіс".

29 листопада 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив представника ТОВ "Кредитсервіс" - Павленка С.В. на апеляційну скаргу.

Вказує, що доводи апеляційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального права, оскільки такі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав уважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказує, що ТОВ «Кредитсервіс» не заявляло вимоги щодо стягнення комісії та відповідно судом першої інстанції не було вирішено питання заборгованості по комісії. Таке свідчить про не дослідження скаржником як самого оскаржуваного рішення, так і матеріалів справи.

ТОВ «Кредитсервіс» заявлено про заборгованість ОСОБА_1 виключно по тілу кредиту та за процентами, що визначено кредитним договором. Твердження скаржниці про стягнення з неї комісії не відповідає дійсним обставинам справи, відтак не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Зазначає, що доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Отже, форс-мажор, як обставина непереборної сили, потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань.

Скаржниця не надала жодних фактичних доказів, згідно яких мала б бути звільнена від відповідальності, а посилання ОСОБА_1 на форс-мажорні обставини свідчить про намір уникнути цивільно-правової відповідальності.

Щодо доводів апеляційної скарги про передчасність вимог позивача вказує, що матеріали справи містять копію досудової вимоги від 10 травня 2024 року, в якій позивач вимагає повернути борг та надає 30-ти денний термін з дня отримання вимоги і у разі невиконання буде змушений звернутися до суду з метою стягнення заборгованості в судовому порядку.

Щодо відсутності у представника повноважень зазначає, що позовної заяви додано копію довіреності представника ТОВ «Кредитсервіс» на ім`я Павленка Сергія Валерійовича , в який зазначено, на які саме дії надається довіреність та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відтак, доводи скаржника в цій частині безпідставні.

Зазначає, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Для проєкту будь-якого електронного документу, створеного в підсистемі електронного суду, на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування із використанням ЕЦП автора проекту.

Надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд" відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису. Відтак, надані представником позивача скан-копії матеріалів справи завірені в установленому чинному законодавством порядку.

Зазначає, що відповідачка не надала жодних істотних доказів на обґрунтування своїх вимог та заперечень, що дозволяє дійти висновку про їх необґрунтованість та невірогідність.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Євтодьєв А.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомляв.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачуи ОСОБА_1 - адвоката Євтодьєва А.О., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, у свою чергу взяті на себе зобов`язання відповідачка належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої суд уважав доведеним. Суд зробив висновок, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Установлено, що 24 січня 2022 року між ТОВ "Кредитсервіс" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №220124-003, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 55 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором.

Строк, на який надаєтьсякредит визначено 730 днів. Сума щомісячного платежу 6 966,67 гривень. Плата за користування кредитом нараховується за кожен місяць 24 числа місяця початку відповідного розрахункового періоду користування кредитом. Одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту (утримується при перерахуванні суми кредиту) становить 7,5%.

Відповідно до пункту 2.3 договору у разі, якщо протягом 7 (семи) календарних днів кінцевої дати повного погашення кредиту, що визначається виходячи з терміну кредитування згідно Графіку платежів, Кредит не був повністю погашений, нараховується щомісячна плата користування Кредитом у такому ж порядку і розмірі, як і при строковому користуванні Кредитом, до моменту повного остаточного погашення користування повернення користування Кредитом) у відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України і можуть бути звернені до стягнення на підставі письмової вимоги Кредитодавця, направленої и порядку, згідно пункту 13.2 Публічної частини Договору (Оферти).

Відповідно до пункту 5.2 кредитного договору у разі порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми Кредиту та/або процентів за Договором, він зобов`язується сплатити на користь кредитодавця штраф. У разі несвоєчасної оплати кожного щомісячного платежу (понад 7 календарних днів) позичальник оплачує штраф в розмірі 10% від загальної суми простроченої заборгованості. У такому разі Відповідач зобов`язаний заплатити на користь кредитодавця нарахований штраф до завершення дії Договору. Загальна сума штрафу не може бути більшою за 50 відсотків суми Кредиту.

З даних платіжної інструкції №3143 від 24 січня 2022 року убачається, що ТОВ "Кредитсервіс" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 50 875,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "номер картки_НОМЕР_1. Перерах кредитних коштів згідно дог№220124-003 від 24 січня 2022 року без ПДВ з вирах. Комісії за оформл. 4 125,00 гривень» (а.с. 34).

Згідно даних виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №220124-003 від 24 січня 2022 року убачається, що відповідачкою частково здійснено повернення кредиту, зокрема: 21 лютого 2022 року здійснено платіж на суму 6 420,00 гривень; 12 квітня 2023 року - 3 000,00 гривень; 27 травня 2023 року - 3 000,00 гривень23 липня 2023 року - 3 000,00 гривень; 18 вересня 2023 року - 3 000,00 гривень; 22 листопада 2023 року; 26 грудня 2023 року - 3 000,00 гривень; 30 квітня 2024 року (а.с. 29)

15 травня 2024 року позивач звернувся до відповідачки із досудовою вимогою про стягнення заборгованості (а.с.30-35).

Згідно даних розрахунку заборгованості за кредитним договором №220124-003 від 24 січня 2022 року убачається, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 136 131,16 гривень, з яких сума заборгованості по тілу кредиту - 54 429,27 гривень. Сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом 81 701,89 гривень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України установлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині не отримання копії позовної заяви з додатками, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

З матеріалів справи убачається, що позовну заяву подано за допомогою системи "Електронний суд".

До позовної заяви з додатками додано копію опису вкладення у цінний лист з повідомленням про вручення. Із даних опису вкладення убачається, що відповідачці ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , позивачем направлено копію позовної заяви з додатками (а.с. 59).

Відтак, позивачем виконано обов`язки, покладені процесуальним законом в частині направлення відповідачці процесуальних документів, зокрема копії позовної заяви з додатками.

Крім цього, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до даних відповіді №672409 від 02 липня 2024 року із Єдиного державного демографічного реєстру убачається, що зареєстрованим місцем перебування ОСОБА_1 значить АДРЕСА_1 (а.с. 61).

Ухвалою судді Вишгородського районного суду від 03 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 62-64).

Згідно даних супровідного листа №363/3258/24/30782/2024 від 09 липня 2024 року копію ухвали про відкриття провадження направлено ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 65).

Відповідно до даних зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення №865 ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження 15 липня 2024 року (а.с. 68).

Згідно рішення Бучанської міської ради від 12 квітня 2023 року №3478-43-VIII убачається, що вулицю Кудрявцева у селі Вроньківка перейменовано на вулицю Затишна.

Аналіз установлених даних дозволяє зробити висновок, що відповідачка отримала ухвалу суду про відкриття провадження у справі. При цьому, будучи обізнаною про наявність справи у провадженні Вишгородського районного суду Київської області, відповідачка не скористалась своїми процесуальними правами, зокрема, не ознайомлювалась із матеріалами справи для підготовки та подання відповідних заперечень.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині того, що Павленко С.В. не може бути представником ТОВ "Кредитсервіс", колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частин 1, 3 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 4 статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Установлено, що представництво інтересів ТОВ "Кредитсервіс" здійснюється Павленком С.В. на підставі довіреності №2 від 05 січня 2024 року. Із змісту довіреності убачається, що ТОВ "Кредитсервіс" уповноважило Павленка С.В. представляти інтереси товариства, зокрема, в органах судової влади, вести від Товариства справи в усіх судових установах та подавати та підписувати від імені Товариства заяви, запити, вимоги, прохання, позовні заяви, процесуальні документи, клопотання, скарги, заяви про примусове виконання рішення тощо (а.с. 57).

Матеріали цивільної справи містять копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ЧН №000531, виданого на ім`я Павленка С.В., та копію посвідчення адвоката (а.с. 58).

Окрім цього, з відомостей, що містяться в єдиному реєстрі адвокатів України убачається, що Павленко С.В. є діючим адвокатом.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо того, що у Павленка С.В. не було права на представництво інтересів позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо посилань скаржниці на пункт 8.1 оферти (публічної пропозиції), колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 16 ЦПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Відповідно до пункту 8.1 публічної пропозиції (оферти) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" укладення договору про надання кредиту на умовах продукту "Рекредит", визначено, що сторони вирішують спори, що виникають з умов договору, шляхом переговорів, а у випадку недосягнення згоди - в судовому порядку, згідно чинного законодавства України.

Таким чином, аналіз пункту 8.1 публічної пропозиції дозволяє зробити висновок, що сторони визначили можливість врегулювання будь-яких суперечностей шляхом переговорів, а у випадку недосягнення згоди - в судовому порядку, згідно чинного законодавства України.

З матеріалів справи убачається, що 15 травня 2024 року позивач направив на адресу відповідачки досудову вимогу, у якій вимагав повернути кредит, проценти та інші належні до сплати платежі за цим кредитним договором у 30-ти денний термін з моменту отримання цієї вимоги, у розмірі 136 161,16 гривень. Зазначено, що у разі невиконання вимоги, ТОВ "Кредитсервіс" змушене буде звернутись за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду з метою стягнення заборгованості в судовому порядку.

Згідно даних трекінгу поштового відправлення №663 убачається, що поштове відправлення із досудовою вимогою позивача не вручено адресату. Причина не вручення: за відмовою адресата (а.с. 33).

Колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги як підставу у відмові у задоволенні позову з причин не проведення позивачем переговорів із відповідачкою щодо заборгованості, оскільки такі суперечать частині 1 статті 4 ЦПК України.

Щодо посилань скаржниці на форс-мажорні обставини та лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту 5.4 договору про надання кредиту №220124-003 від 24 січня 2022 року сторона договору, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), що засвідчуються Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

У даному випадку відповідачкою не доведено про початок дії щодо неї форс-мажорних обставин, що позбавляє її права посилатися на форс-мажор, як на підставу, що звільняє від відповідальності за договором.

Поряд з цим, за наявності такого повідомлення, відповідач має право ставити питання лише про звільнення його від відповідальності за несвоєчасне виконання умов договору. Однак, відповідач посилається на форс-мажорні обставини, як на об`єктивну підставу невиконання обов`язку з виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, що є необґрунтованим та не є підставою для звільнення від виконання зобов`язання.

Отже, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Щодо посилань скаржниці на те, що додані до позовної заяви докази не завірені належним чином, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 3 статті 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 151 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у судах, Вищій раді правосуддя, Вищій кваліфікаційній комісії суддів України, Державній судовій адміністрації України, їх органах та підрозділах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує обмін документами та інформацією (надсилання та отримання документів та інформації, спільна робота з документами) в електронній формі між судами, іншими органами системи правосуддя, учасниками судового процесу, а також проведення відеоконференції в режимі реального часу.

Відповідно до частини 3 вказаної статті подання, пересилання, обмін документами, вчинення інших дій в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи здійснюються з використанням електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до закону.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до пункту 26 глави 2 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Ураховуючи викладене, а також те, що створені в електронному суді документи підписані кваліфікованим електронним підписом, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо не завірення документів представником позивача.

Доводи апеляційної скарги в частині стягнення комісії апеляційний суд відхиляє, оскільки таких вимог позивачем не заявлялось і судом першої інстанції не вирішувалось.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Савчаком Ярославом Олеговичем, залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 вересня 2024 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 11 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова