Провадження № 2/201/596/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11 березня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого - судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2024р. АТ «ОТП БАНК» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 1 - 8).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 09.10.2024р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 55).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19.08.2022р. між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , на підстави якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав його на умовах, передбачених кредитним договором.

При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, якій може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони запропонованого договору в цілому.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, кредит видається у розмірі 82 485 грн. на цільове використання кредиту: на загальні споживчі цілі.

На виконання умов кредитного договору № від 19.08.2022р., АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю, кошти надав, що підтверджується переказом коштів та меморіальним ордером № 27699834 від 19.08.2022р. на суму 82 485 грн.

Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 20% річних.

Дата остаточного повернення кредиту 19.08.2026р.

Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, 08.05.2024р. позивач звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № від 19.08.2022р. до відповідача проте 23.05.2024р. досудова вимога була повернута, у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером №474.

Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № від 19.08.2022р. станом на 22.04.2024р. у розмірі 64 024,96 грн. з яких: 60 398,65 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 626,31 грн. заборгованість за відсотками, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат в сумі 3 028 грн. судового збору.

В судові засідання, призначені на 27.11.2024р., 29.01.2025р. і на 11.03.2025р. представник позивача не з`явився, про дати та час слухання повідомлявся належним чином. В заяві від 06.03.2025р. представник позивача Лісова В.Ю. (діє на підставі довіреності від 27.09.2024р. а.с. 79) просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, також не заперечувала проти винесення заочного рушення судом.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 27.11.2024р., 29.01.2025р. і на 11.03.2025р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції на підтверджену адресу місця його реєстрації.

Конверти, якими направлялась судова кореспонденція повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про розгляд справи судом відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судової влади».

16.12.2024р. за вх.№46627 від 16.12.2024р. через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Цього ж дня відповідач отримав копію позовної заяви (а.с. 73).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно банківської ліцензії Національного банку України №191 від 05.10.2011, виданого Публічному акціонерному товариству «ОТП БАНК», унесеному до державного реєстрів банків 02.03.1998р. за номером 273, на право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 47).

Судом встановлено, що 19.08.2022р. між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , на підстави якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав його на умовах, передбачених кредитним договором (а.с. 11 - 13).

Згідно п. 1 кредитного договору, кредит видається у розмірі 82 485 грн. на цільове використання кредиту: на загальні споживчі цілі. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 20% річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Дата остаточного повернення кредиту 19.08.2026р.

Відповідно до п. 2 кредитного договору № , в порядку передбаченому Кредитним договором та Правилами кредитування Банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом на рахунок погашення боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені Кредитним договором та Правилами кредитування.

Відповідно до додатку №1 до кредитного договору № від 19.08.2022р., Графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту 82 485 грн., щомісячний платіж позичальника становить 2 511,00 грн., крім останнього 2 500, 79 грн. (а.с. зворот 13 - 15).

На виконання умов кредитного договору № від 19.08.2022р., АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю, кошти надав, що підтверджується переказом коштів та меморіальним ордером № 27699834 від 19.08.2022р. на суму 82 485 грн. (а.с. 19).

Отже, банк належним чином виконав свій обов`язок, надав позичальнику кредит.

Згідно з матеріалами справи, відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи мінімальні платежі (згідно розрахунку заборгованості за період з 19.08.2022р. по 22.04.2024р., - а.с. 10). Це свідчить про те, що відповідач усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним, тим самим, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 19.08.2022р. (а.с. 10) станом на 22.04.2024р. заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОТП БАНК» становить суму у розмірі 64 024,96 грн. з яких: 60 398,65 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 626,31 грн. заборгованість за відсотками.

В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 22.04.2024р. у нього виникла заборгованість перед позивачем АТ «ОТП БАНК» у розмірі 64 024,96 грн. з яких: 60 398,65 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 626,31 грн. заборгованість за відсотками.

Позивачем вжито заходи досудового врегулювання спору, що підтверджується досудовою вимогою позивача від 08.05.2024р. про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором договором № від 19.08.2022р. до відповідача (а.с. 36-37).

23.05.2024р. досудова вимога повернута, у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером №474 (а.с. 40).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд 19.08.2022р. уклали кредитний договір.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між вказаними особами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. АТ «ОТП БАНК» надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення відповідних платежів.

Однак, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо сплати грошових коштів в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 64 024,96 грн.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію №675-VIII від 03.09.2015р., який набрав чинності 30.09.2015р., на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ОТП Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «ОТП Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «ОТП Банк». Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту та процентами, підтверджується розрахунком, наданими позивачем, який є повним, чітким, узгоджуються з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ «ОТП БАНК».

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3 028,00 грн., сплата яких підтверджена платіжним дорученням № , яке наявне в матеріалах справи (а.с. 9).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» () заборгованість за кредитним договором № від 19.08.2022р. станом на 22.04.2024р. у розмірі 64 024 (шістдесят чотири тисячі двадцять чотири) грн. 96 коп. з яких: 60 398,65 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 626,31 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» () судові витрати у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 14 березня 2025 року.

Суддя Наумова О.С.