Справа № 132/3229/24
Провадження № 2/132/272/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" лютого 2025 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Павленко І.В.

за участю секретаря судового засідання Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника позивача - адвоката Швець Анастасії Володимирівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.10.2012 р. позивач є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично з 2013 року син ОСОБА_3 проживає разом з ним, а мати дитини ОСОБА_2 жодної участі в житті сина не приймає та самоусунулась від виховання та утримання сина. На даний час вихованням сина займається він. Зі слів спільних знайомих з`ясовано, що відповідачка вже близько 10 років проживає десь в глибинці російської федерації, однак невідомо де саме. Вважає, що позбавлення батьківських прав в даному випадку є крайньою мірою, але виправданою, і це наразі сприятиме інтересам сина, а у випадку повернення матері в Україну та виникнення бажання реалізувати свої права матері, вона може їх поновити в судовому порядку. Враховуючи байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, долі та здоров`я неповнолітнього сина, а також встановлений законом обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Швець А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з мотивів зазначених у позові, та просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та дату судових засідання повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання та розміщення судом оголошення про виклик особи до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. При цьому відповідач про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу поданого позову не надала.

Уповноважений представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання також не з`явилась, проте в матеріалах справи наявна заява головного спеціаліста відділу захисту прав дітей служби у справах дітей Вінницької міської ради про розгляд справи за відсутності представника служби, при ухваленні рішення покладається на думку суду.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.

У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача.

Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ч.ч.1, 2 ст.281 ЦПК України).

За наявності існуючих умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд приходить до висновку про проведення розгляду справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків по справі, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця Вінницької області. Батьками дитини є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 30.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області серії НОМЕР_1 .

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.02.2011 у справі №2-143/11 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31.10.2006 р. у відділі РАЦСу Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 3114.

З 2013 року син ОСОБА_3 проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , а мати дитини ОСОБА_5 жодної участі в житті сина не бере.

Факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини підтверджується: нотаріально посвідченою заявою від 14.08.2017 року, згідно якої, ОСОБА_2 надає дозвіл на виїзд дітей за кордон для оздоровлення разом з батьком в період з 2017 по 2019 рік, а також не заперечує проти того, щоб ОСОБА_1 приймав на себе відповідальність за життя і здоров`я дітей, та приймав усі необхідні рішення щодо захисту їх прав та законних інтересів, в тому числі з питань медичного характеру, у випадку виникнення в тому необхідності; актом від 02.09.2024, який затверджено головою ОСББ «Набережний квартал 2» Кицик В.Л., про те, що сусіди підтверджують факт проживання ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 , а матері дитини сусіди не бачили; інформацією КЗ «Вінницький ліцей№ 31» від 06.09.2024 про участь матері учня 7-Д класу ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у шкільному житті дитини, згідно якої мати дитини, ОСОБА_2 , контакту з учителями ліцею, де навчається син, не підтримує, жодного разу не спілкувалася з класним керівником, не була присутня на батьківських зборах; довідкою ТОВ «Центр здоров`я Медсан», вих. № 86 від 12.09.2024, згідно якої дитина ОСОБА_3 знаходиться під наглядом у сімейного лікаря ОСОБА_6 , дитина приходить постійно в супроводі свого батька ОСОБА_1 . Мати ніколи з дитиною не зверталась і не приходила; довідкою ПП «Родинний стоматологічний центр» від 10.09.2024 згідно якої, на усіх прийомах сина супроводжує батько ОСОБА_1 ; характеристикою з місця роботи на ОСОБА_1 , виданою ФОП ОСОБА_7 «ВІНН-АЗІЯ» від 12.09.2024.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що вони давно знають сім`ю ОСОБА_10 . Відповідачка ОСОБА_2 любила погуляти та вживала наркотичні засоби. Ще на початку війни ОСОБА_2 виїхала до російської федерації, де у неї народилась дитина. Фактично з 2013 року син ОСОБА_3 проживає з батьком, а мати дитини ОСОБА_2 жодної участі у житті сина не бере.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно із ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено про те, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей.

Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок № 01/00/011/181771 від 17.12.2024, про доцільність позбавлення ОСОБА_11 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітнього сина, не виявляє турботи та інтересу до його життя та здоров`я, не відвідує його за місцем проживання, не надає підтримки, в тому числі матеріальної, не створює належних житлово-побутових та санітарно-гігієнічних умов для проживання дитини.

Таку поведінку матері суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками з виховання неповнолітнього сина, байдужість до його долі.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст. 150 Сімейного Кодексу України обов`язку щодо виховання свого сина, піклування про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку, що до відповідача ОСОБА_2 слід застосувати крайній захід впливу - позбавлення батьківських прав та позбавити її батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 150, 164, 165, 166, 185 СК України, ст.ст.12, 80, 81, 137, 141, 259, 268, 280, 281-282, 284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.284 ЦПК України.

СУДДЯ І.В. Павленко