печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: не з`явився,

третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайловича про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради (далі - відповідач, Київська міська рада), в якому просить визначити для позивача додатковий строк у два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 84 років помер ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , спадкодавець), що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.10.2023 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 07.08.2018 року, яким заповів позивачу квартиру АДРЕСА_1 . 19.09.2023 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Єдігарова Е.М. з метою оформлення спадщини, проте нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не може, оскільки на даний час спадкова справа не заведена, та повідомлено ОСОБА_1 про пропуск ним строку для прийняття спадщини за заповітом та запропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російської Федерацією» Станіславську сільську територіальну громаду віднесено до територіальних громад, на території якої ведуться бойові дії, тому у відсутність належного зв`язку зі спадкоємцем, та обмеженої можливості переміщення до його місця проживання, про смерть ОСОБА_3 дізнався лише у другій декаді вересня 2023 року. Крім того, під час виїзду з території м. Херсона у березні 2023 року на якій велися і ведуться бойові дії, заповіт залишився за місцем його реєстрації, а відтак, на час отримання інформації про смерть ОСОБА_3 , за фактичним місцем проживання не мав можливості довести, що дійсно є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 . Після того, як вдалося віднайти оригінал заповіту та отримати його на руки, 02.10.2023 року звернувся до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Києва), де повторно отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , що належним чином підтверджує факт смерті останнього. Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про допит в судовому засіданні позивача як свідка.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2023 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.10.2023 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, підготовче засідання у справі призначено на 04.03.2024 року.

13.02.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - І. Кілєвого надійшов відзив на позовну заяву, який був переданий головуючому судді 04.03.2024 року, в якому останній просить ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства України та розглядати спрауи за відсутності представника відповідача.

04.03.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Іващенка А.І. надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 04.03.2024 року, без фіксування технічними засобами, в якій останній просив відкласти підготовче засідання.

Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року, приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву та, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 16.05.2024 року.

16.05.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гладченко А.В. надійшла заява про доручення доказів.

16.05.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на онлайн підготовці суддів, яка організована Національною школою суддів України за місцем роботи, підготовче засідання призначено на 02.07.2024 року.

02.07.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гладченко А.В. надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 02.07.2024 року, без фіксування технічними засобами.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2024 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайловича (далі - третя особа, Приватний нотаріус Єдігаров Е.М.).

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2024 року, у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 26.09.2024 року.

26.09.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гладченко А.В. надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 26.09.2024 року, без фіксування технічними засобами, в якій остання просила закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайловича про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 03.12.2024 року.

26.09.2024 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва та 30.10.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Теплюк В.В. надійшов відзив на позовну заяву.

Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2024 року відзив представника відповідача повернуто без розгляду, та, у зв`язку з неявкою третьої особи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 04.02.2025 року.

В судове засідання 04.02.2025 року з`явились позивач та представник позивача. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради.

Оскільки, як визначено у ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вирішив розглянути справу по суті за відсутності представника відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просили їх задовольнити. Клопотання про допит позивача в якості свідка в судовому засіданні позивач просив залишити без розгляду, оскільки він його не підтримує.

Вислухавши вступне слово позивача та представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд встановив, що 07.08.2018 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. за реєстровим № 1587, відповідно до якого заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 18 - 19).

Відповідно до повторно виданого 03.10.2023 року свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 років у селі Станіслав Херсонської області, про що 19.08.2022 року Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеси) складено відповідний актовий запис № 657 (а. с. 21).

З листа Приватного нотаріуса Єдігарова Е.М. від 19.09.2023 року вих. № 92/01-16 встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Приватного нотаріуса Єдігарова Е.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку отримав відповідь про те, що видати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки на даний час спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заведена, повідомлено ОСОБА_1 про пропуск ним строку для прийняття спадщини за заповітом та запропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 22 - 23).

Згідно копії довідки від 20.03.2023 року № 3004- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 17).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Як визначено у ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини встановлені законодавцем у ст. 1272 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Протягом шести місяців спадкоємець повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо протягом вказаного строку заяву про прийняття спадщини не подано, спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину. Спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, може бути встановлений додатковий строк: за письмовою згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину; за рішенням суду.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 30.01.2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31.01.2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного ст. 1270 ЦК України, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви, не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Звертаючись із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач зазначає, що оскільки Станіславську територіальну громаду, де проживав ОСОБА_3 віднесено до теритріальних громад, на території яихї ведуться бойові дії, позивач не мав належного зв`язку із спадкодавцем та не мыг поъхати до його місця проживання, відтак, про смерть ОСОБА_3 він дізнався у другій декаді вересня 2023 року. Крім того, з березня 2023 року позивач є внутрішньо переміщеною особою та за фактичним місцем проживання були відсутні документи, які підтверджують факт смерті спадкодавця а також те, що позивач дійсно є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 . За вказаних обставин позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Рпазом з тим, суд вважає, що відсутність інформації у позивача про смерть (дату смерті) спадкодавця не являється поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Викладене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 року у справі № 6-1215цс16, постановах Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 761/794/15 та від 27.05.2020 року у справі № 336/1127/17.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно наказу Міністерсова з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Станіславська територіальна громада знаходилася в зоні бойвих дій з 11.03.2022 року до 11.11.2022 року.

Отже, з 11.11.2022 року, тобто майже через три місяці після сметрі ОСОБА_3 у позивача була можливість поцікавитися здоров`ям ОСОБА_3 , який перебував у віці 84 роки у тимчасовій окупаці.

Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

За приписами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з 18.08.2022 року по 18.02.2023 року існували причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій у встановлений законом строк, позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог.

Доводи позивача, про те, що він дізнався про смерть спадкодавця у другій декаді вересня 2023 року не є підставою для задоволення позову, оскільки доказів поважності пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайловича про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1220, 1223, 1235, 1247, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 133-141, 223, 258, 259, 263-268, 272, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайловича про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання/перебування: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єдігаров Ельвір Михайлович, АДРЕСА_6 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду. якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 24.02.2025 року.

Суддя І.В. Григоренко