БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/4131/24
провадження № 2/361/3694/24
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

24 лютого 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаряІванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визначення місця проживання дітей з батьком, припинення стягнення аліментів із батька дитини та відкликання виконавчого листа,-

Стислий виклад позиції позивача

У квітні 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 квітня 2019 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2022 року у справі № 361/10074/21 шлюб між сторонами розірвано. У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Так, відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року у справі № 361/1423/21 вирішено стягувати із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням також вирішено стягувати з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі

1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника, щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку.

Починаючи із часу розірвання фактичних відносин спільний син сторін проживав з матір`ю. Проте, надалі ОСОБА_2 уклала шлюб з іншим чоловіком, народила ще одну дитину, а також виховувала ще одну дитину, яка народилася від іншого шлюбу. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 складно справлятися з дітьми, відповідач просила позивача забрати спільного сина. З батьком син проживав місяцями, потім матір дитини його забирала, щоразу змінюючи свою думку щодо місця проживання сина. З грудня 2022 року й наразі ОСОБА_3 проживає разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на його утриманні. З початку спільного проживання сина з позивачем про стан здоров`я дитини піклується тільки ОСОБА_1 , водить його до дитячого садочка, виховує та забезпечує його лише батько. Натомість, ОСОБА_2 наразі не цікавиться життям дитини, не надає жодної допомоги на його утримання. У вихованні сина позивачу допомагають його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Оскільки у ОСОБА_1 є побоювання, що відповідач ОСОБА_2 у будь-який час забере дитину, а потім знову поверне батьку, оскільки таке відбувалося неодноразово, що в свою чергу, травмує дитину, позивач просить суд визначити місце проживання ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 , припинити із січня 2023 року стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина, а також відкликати з Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист, виданий на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року у справі № 361/1423/21.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2024 року закрито підготовче судове засідання в справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. До початку розгляду справи по суті подав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Від третьої особи - Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання представника не направив, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Обставини справи, що встановлені судом

З рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2022 року у справі № 361/10074/21 видно, що 19 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області вчинено відповідний актовий запис № 201.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 26 березня 2024 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2022 року у справі № 361/10074/21 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року у справі № 361/1423/21 вирішено стягувати із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також вирішено стягувати з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника, щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку.

Постановою головного державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Авєріної М.В. від 16 липня 2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 на підставі виконавчого листа № 361/1423/21, виданого 07 липня 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Авєріної М.В. від 16 липня 2021 року у вищевказаному виконавчого провадженні накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 .

Згідно постанови головного державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. від 26 жовтня 2021 року встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

З розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Турчиною О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, видно, що станом на 01.04.2024 заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим документом у справі № 361/1423/21 становить 107 136 грн., яка утворилася за період з січня 2022 року по березень 2024 року.

Відповідно до Довідки № 1.12.3-15/3632 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 27.04.2023 Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 24 серпня 2023 року депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області Зінченком М.А., вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , 1992 р.н., разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 , 2019 р.н., та повністю його забезпечує (як матеріально, так і фінансово) з грудня 2022 року. Біологічна мати ОСОБА_2 участі у вихованні та фінансовому забезпеченні ОСОБА_3 не приймає, разом з дитиною не проживає з 2022 року.

Вищевказана однокімнатна квартира АДРЕСА_3 належить матері позивача - ОСОБА_5 на підставі Договору дарування серії ВАМ № 556232, посвідченого 11.08.2003 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Кутовою Т.А.

Відповідно до Характеристики, складеної 19.03.2024 директором ЗДО «Калинка», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відвідує дитячий садочок з вересня 2023 року. Хлопчика до закладу приводять і забирають тато і дідусь, іноді бабуся, які завжди цікавляться успіхами ОСОБА_3 . Мами педагоги ніколи не бачили і не спілкувалися з нею.

З декларації № 001-Е08Р-Н8АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу видно, що 29.03.2024 ОСОБА_1 як законним представник дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уклав декларацію з лікарем-педіатром Ткаченко С.В .

Відповідно до Довідки ТОВ «Вета-Плюс» від 29.03.2024, ОСОБА_3 перебуває на обліку в медичному центрі ТОВ «Вета-Плюс», з дитиною на огляду приходить батько ОСОБА_1 , наразі дитина вакцинується за індивідуальним графіком за запитом батька, при виникненні у дитини хвороби звертається і приходить з ОСОБА_3 тато, призначення виконує у повному обсязі, рекомендацій лікаря дотримується.

Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності» серії ВР-001489143, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 11.09.2023 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до Висновку про недоцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 26.11.2024 № 1184, беручи до уваги, що спір між батьками щодо визначення місця проживання дитини відсутній, як і відсутні будь-які заперечення та перешкоди з боку матері щодо цього питання, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за недоцільне визначати місце проживання малолітнього ОСОБА_3 .

Крім того, згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_9 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 11.02.2025 № 114, беручи той факт, що матір свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків та нехтує ними, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_9 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 153 СК України передбачено, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч. 1ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Ч. 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Як роз`яснено у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини (яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ст. 18 Конвенції про права дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Органом опіки та піклування до суду надано висновок щодо недоцільності визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком у зв`язку з відсутністю спору між батьками з даного питання.

Однак, суд звертає увагу, що відсутність спору характеризується тим, що між сторонами не залишається неврегульованих питань, а тому задоволення матеріально-правової вимоги позивача за такої ситуації є недоцільним та таким, що не призведе до виникнення бажаних позивачем наслідків, які вже досягнуті сторонами з урахуванням їх домовленості між собою.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дитини разом із позивачем не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі.

З огляду на вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, беручи до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, керуючись найкращими інтересами дитини, суд вважає за необхідне не погодитися з висновком органу опіки та піклування, та приходь до висновку про задоволення позову.

Разом з цим, суд звертає увагу, що визначення місця проживання дитини з батьком, не впливає на взаємовідносини сина з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Мати дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок спілкуватися з дитиною, піклуватися про її здоров`я, стан її розвитку. Тобто батьківські права відповідача, як матері, не будуть порушені та вона не буде позбавлена можливості здійснювати свої батьківські права та виконувати обов`язки щодо дитини у повному обсязі.

Крім того, кожний із батьків не позбавлений права піднімати у майбутньому питання щодо зміни місця проживання дитини з урахуванням обставин, що матимуть істотне значення.

Щодо припинення стягнення аліментів та відкликання виконавчого листа, то суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України регламентовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Указаною нормою права імперативно встановлено право власності дитини на аліменти, які отримуються на неї одним із батьків, та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням предмета цього спору (припинення сплати аліментів з 01.01.2023) однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживала дитина у визначений період часу, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, за змістом вказаної норми права особа, з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, може звернутися із відповідним позовом.

Частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Заявник вправі звернутися до суду із заявою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 186/126/21 (провадження № 61-1949св23) викладено правовий висновок такого змісту: «Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22).

Таким чином, судом встановлено, зокрема, з Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 24 серпня 2023 року депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області Зінченком М.А., видно, що з грудня 2022 року малолітній син сторін - ОСОБА_3 проживає та перебуває на утриманні батька - ОСОБА_1 , який забезпечує його всім необхідним.

Проте, аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 продовжують стягуватися із позивача на користь матері - відповідача ОСОБА_2 , й жодних доказів щодо цільового використання грошових коштів на утримання сина до суду не надано.

З огляду на викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи з 01 січня 2023 року, тобто з часу проживання дитини разом з батьком.

У частині заявлених вимог щодо відкликання виконавчого листа № 361/1423/21, то суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, здійснюється в порядку, передбаченому ст. 432 ЦПК України, а не в позовному провадженні.

На підставі ст. ст. 7, 150, 153, 160, 161, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визначення місця проживання дітей з батьком, припинення стягнення аліментів із батька дитини та відкликання виконавчого листа - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Припинити з 01 січня 2023 року стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року у цивільній справі № 361/1423/21.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Треті особи:

Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, адреса місцезнаходження: вул. Героїв України, буд. 18, м. Бровари, Київська область, 07400.

Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ - 34837745, адреса місцезнаходження: бул. Незалежності, 39, м. Бровари, Київська обл., 07400.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН