Справа № 939/171/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» та ОСОБА_1 укладено договір оренди майна з правом викупу №056, за умовами якого орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди холодильник, модель Ref/2D INDESIT L18S1W, з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною договору. Орендар зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Відповідно до ст. 705 ЦК України, за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Відповідно до умов договору оренди орендодавець передав об`єкт оренди шляхом відправлення на адресу орендаря оператором поштового зв`язку ТОВ «Нова пошта». Таким чином орендодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі.

Відповідно до умов договору оренди, сторонами погоджено строк оренди майна на 12 місяців, щомісячним платежем у розмірі 2 049,00 грн., вартість об`єкта оренди при викупі за 12 місяців складатиме 24 588,00 грн. (п. 2 договору). Сплата орендної плати у розмірі 2 049,00 грн. (в т.ч. ПДВ 341,50 грн.) здійснюється орендарем до 23 числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 23 серпня 2022 року.

Орендар неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, починаючи з 23 грудня 2021 року виникла прострочена заборгованість за орендними платежами. Відповідно до п. 4 договору оренди та п. 8.4 Правил до договору оренди за прострочення орендних платежів, орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі до 3% від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Тому орендодавець скористався даним правом і нарахував пеню.

03 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-28/23, відповідно до якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку №1 (реєстру боржників) до договору факторингу №01.02-28/23 від 03 липня 2023 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором оренди з правом викупу №23056 (станом на дату відступлення права вимоги) склала 27 661,50 грн.

Пунктом 2.2 договору факторингу передбачено, що загальний розмір заборгованостей складається із заборгованості зі сплати сум орендної плати за договорами оренди, сум неустойки, обов`язок сплати яких виникає у зв`язку з невиконанням умов договорів оренди та сум вартості викупу орендованого майна, що фактор матиме право самостійно нараховувати боржникам за договорами оренди у зв`язку із розірванням договорів оренди внаслідок прострочення сплати боржником орендної плати за договорами оренди. Заборгованості, що зазначені в цьому пункті договору передаються фактору з правом подальшого самостійного нарахування (отримання) фактором майбутніх орендних платежів, штрафних санкцій, вартості викупу орендованого майна, комісій та інших платежів, що передбачені договорами оренди.

Орендар на користь позивача жодних платежів не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість, яка не оспорюється орендарем, за договором №056 від 23 серпня 2021 року становить 46 102,50 грн., з яких: 18 441,00 грн. заборгованість за простроченими орендними платежами, 9 220,50 грн. заборгованість за пенею за договором, 18 441,00 грн. заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована позивачем.

Тому, оскільки відповідач умови договору не виконує, просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за договором оренди з правом викупу №056 від 23 серпня 2021 року у розмірі 46 102,50 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалою суду від 03 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. У встановлені судом строки відповідач відзив на позов не подав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 23 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» та ОСОБА_1 укладено договір оренди з правом викупу №056, за умовами якого орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування холодильник, модель Ref/2D INDESIT L18S1W, з подальшим переходом права власності на умовах передбачених правилами надання майна в оренду. Відповідно до умов договору сторони погодили строк оренди майна 12 місяців, щомісячний платіж 2 049,00 грн., вартість об`єкта оренди при викупі за 12 місяців складатиме 24 588,00 грн., що підтверджується копіями: договору №056 оренди майна з правом викупу від 23 серпня 2021 року з додатковою угодою до нього, правил надання майна в оренду ТОВ «Будинок комфорту», експрес накладної №2162 від 25 серпня 2021 року (а.с. 9, 10, 17-20, 21)

03 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-28/23, відповідно до якого ТОВ «Будинок комфорту» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 , що підтверджується копіями договору факторингу №01.02-28/23 з додатками до нього (а.с. 25 на звороті а.с. 33)

Згідно розрахунку заборгованості за договором оренди №056 від 23 серпня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за період з 23 грудня 2021 року по 18 червня 2024 року становить 46 102,50 грн., з яких: 18 441,00 грн. сума заборгованості за орендні платежі згідно з договором, 9 220,50 грн. заборгованість за пенею, нарахованою відповідно до умов договору, 18 441,00 грн. сума заборгованості за вартістю неповернутого об`єкту оренди відповідно до умов договору (а.с. 21 на звороті, а.с. 23)

Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від виконання умов договору, жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість за договором оренди у заявленому позивачем розмірі 46 102,50 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. 207, 512, 514, 526, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054-1056-1 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6) заборгованість за договором оренди з правом викупу №056 від 23 серпня 2021 року у розмірі 46 102 (сорок шість тисяч сто дві) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» сплачений судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 13 березня 2025 року.

Головуюча-суддяА.Міланіч