Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира

в складі: головуючого судді Пилипюк Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позов обґрунтовує тим, що він одружився із відповідачем 22 червня 2019 року, шлюб між ними зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складений актовий запис № 1013. У шлюбі в них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що його сімейне життя з відповідачем не склалося, вони втратили взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Починаючи з 2023 року, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. На переконання позивача його шлюб має формальний характер, подальше збереження шлюбу є недоцільним та буде суперечити його інтересам. Обґрунтовуючи вимогу про стягнення аліментів, позивач вказує, що неповнолітній син ОСОБА_4 залишився проживати разом з ним та перебуває на його повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо матеріального утримання неповнолітньої дитини. Для забезпечення належного рівня життя дитини потрібна фінансова участь обох батьків. Враховуючи вік дитини (4 роки), потреби фізичного, духовного, соціального розвитку дитини, позивач вважає доцільним стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000 гривень щомісячно.

На підставі наведеного позивач ОСОБА_1 просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати, а також стягувати з відповідача ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 19 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кирилюк В. Л. у судове засідання не з`явився, заявою від 27 лютого 2025 року просить розгляд справи здійснювати без його участі та без участі позивача. У вказаній заяві представник позивача також повідомляє, що він підтримує позовні вимоги та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. 27 лютого 2025 року до суду надійшла заява, в якій відповідач зазначає, що вона не заперечує щодо задоволення позову. Додатково ОСОБА_2 повідомляє, що вона з чоловіком спільно не проживає, їхня дитина залишилась проживати з батьком. Також відповідач просить розгляд справи здійснювати без її участі.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд установив, що сторони одружились 22 червня 2019 року, шлюб між ними зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складений актовий запис № 1013. Наведене підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Також установлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України).

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

Суд установив, що сторони примиритись не бажають, вони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Відповідно до вимог ч.2ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог про розірвання шлюбу.

Щодо вимог позову про стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає таке.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Як уже встановлено судом, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також установлено, що дитина проживає разом з батьком, який його виховує та матеріально утримує.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, позицію відповідача, яка позов визнала в повному обсязі, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати позивача у цій справі складаються зі сплати судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. За позовну вимогу про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведені норми процесуального закону, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 605,60 гривень, а 605,60 гривень слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, то з врахуванням ч. 6 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 605,60 гривень судового збору, а інша частина судового збору за вимогу про стягнення аліментів компенсується за рахунок держави.

Питання про повернення позивачу з державного бюджету сплаченого судового збору врегульовано ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та може бути вирішено судом на підставі відповідного клопотання.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,279,352,354,430 ЦПК України, ст. ст. 110, 111, 112, 115, 180-182, 184 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Житомир, та ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Іванків Черняхівського району Житомирської області, зареєстрований 22 червня 2019 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складений актовий запис № 1013 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 03 грудня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Корольовського районного суду

м. Житомира Лілія ПИЛИПЮК