г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5756/23
Номер провадження 4-с/213/3/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М., за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету», в інтересах якого діє представник Сторчеус О.О., на дії старшого державного виконавця державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

ВСТАНОВИВ:

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету», в інтересах якого діє представник Сторчеус О.О., на дії старшого державного виконавця державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Скарга обґрунтована тим, що 13.03.2024 рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 213/5756/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково, стягнено з відповідача 41123, 87 грн середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з посади викладача за сумісництвом на курсах підготовки до вступу; 411,46 грн судового збору.

На поштову адресу боржника постанова про відкриття виконавчого провадження у

справі не надсилалась.

Станом на 21.03.2024 Відокремлений структурний підрозділ «Політехнічний фаховий

коледж Криворізького національного університету» мав зареєстрований Електронний кабінет ЄСІТС. На порушення вказаних норм виконавцем не було дотримано порядку та строків надсилання виконавчих документів боржнику.

05.12.2024 до канцелярії боржника надійшов виклик державного виконавця за виконавчим листом № 213/5756/23, 2/213/439/24, виданим 13.03.2024 (зареєстровано під вхідним номером 517).

Згідно виклику старшого державного виконавця керівника Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» зобов`язано з`явитись до виконавця 10.12.2024 та зобов`язано надати:

- пояснення керівника або іншої уповноваженої особи за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання;

- достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів;

- достовірні відомості про наявність готівки в національній та іноземній валюті, що перебуває у касах або інших сховищах;

- достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право;

- достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них;

- достовірні відомості про майно, яке обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу;

- достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів.

Додатково в.о. директора боржника під час прибуття 10.12.2024 на виклик державного виконавця попереджено про те, що щодо неї буде вжито заходів з притягнення до кримінальної відповідальності за перешкоджання виконанню законних вимог старшого державного виконавця.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 75084148 від 21.05.2024 винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», є протиправною та підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням встановленої законом процедури виконання рішень суду щодо стягнення коштів за рахунок бюджетних асигнувань.

Так, виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби та підлягає поверненню на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1.3. Положення про Відокремлений структурний підрозділ «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» Фаховий коледж є відокремленим структурним підрозділом Криворізького національного університету без статусу юридичної особи.

У п. 1.4. вказаного Положення визначено, що Фаховий коледж відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки України № 652 від 19.05.2020 та Наказу Криворізького національного університету № 188 від 16.06.2020 має окремі права фінансово- господарської самостійності, зокрема право вести окремий баланс, відкривати реєстраційні рахунки в органах Державної казначейської служби України, бути позивачем і відповідачем у суді.

На думку скаржника, старший державний виконавець, отримавши виконавчий документ, була зобов`язана діяти відповідно до вимог п. 4 ст. 4, 6 Закону України «Про виконавче провадження» і повернути його стягувачу, оскільки виконавчий лист № 2/213/439/24 від 13.03.2024 не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, а виконується виключно органами Казначейства. Натомість старший державний виконавець допустила протиправну бездіяльність та винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 75084148 від 21.05.2024.

Державним виконавцем не вчинялись належні дії та не використовувались надані повноваження, не забезпечено належний розгляд виконавчого документа та заяви стягувача про прийняття його до примусового виконання, чим допущено протиправні дії по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження, витребуванню декларації про доходи боржника, виклику в.о. директора для відібрання пояснень.

Такі дії державного виконавця порушують права боржника, а також стягувача, оскільки унеможливлюють своєчасне та повне виконання судового рішення. Так, створені у Фаховому коледжі на виконання рішення суду по справі № 213/5756/23 фінансове зобов`язання № 154 від 09.12.2024, заявлене до Управлінні Державної казначейської служби України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та не може бути належно опрацьоване у зв`язку з порушенням процедури виконання рішення суду. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах по справі 336/4615/17 від 14.05.2020, по справі № 806/2179/16 від 09.07.2020, по справі № 522/19758/18 від 09.12.2020, а також постанові по справі № 3-316гс15 від 08.07.2015 державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами у справах, в яких боржниками є державні органи.

Скаржник просить суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі, визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі про відкриття виконавчого провадження № 75084148 від 21.05.2024 з примусового виконання виконавчого листа № 2/213/439/24, виданого 13.03.2024 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.05.2024;

постанову про стягнення виконавчого збору від 21.05.2024.

Ухвалою суду від 18.12.2024 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 14.01.2025 року витребувано з Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі копію матеріалів виконавчого провадження.

До судового засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначені строки для звернення сторони виконавчого провадження із скаргою на дії державного виконавця, а саме - десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Цей строк, відповідно до ч. 2 цієї статті, може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Зі змісту клопотання про поновлення процесуального строку, яке доєднано до скарги, вбачається, що датою початку перебігу строку є 05.12.2024 коли боржник дізнався про порушення його прав, а саме дата отримання виклику державного виконавця.

З наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 21.05.2024 року на з примусового виконання рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 13.03.2014 року, яке набрало законної сили 15.04.2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117644511). Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження винесена 21.05.2024 року.

Відповідно до Розпорядження № 75084148 ощад від 25.12.2024, грошові кошти, які надійшли 18.12.2024 при примусовому виконанні виконавчого документа, були перераховані на користь стягувача.

Порушення прав боржника, на думку останнього, полягає у недотриманні державним виконавцем порядку, визначеному п. 4 ст. 4, 6 Закону України «Про виконавче провадження», адже виконавчий лист не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, а виконується виключного органами Казначейства.

Виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження.

Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться у положеннях статті 449 ЦПК України, можна зробити висновок про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права, і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 449 ЦПК України та частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», необхідно враховувати поведінку скаржника, чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження, тощо.

Висновки щодо презумпції обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 14 серпня 2019 року в справі № 910/7221/17; від 12 січня 2021 року в справі № 910/8794/17; від 12 жовтня 2021 року в справі № 918/333/13-г.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28 грудня 2020 року у справі № 501/3532/18 (провадження № 61-14723св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19 вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

З урахуванням викладеного, на думку суду, скаржник достовірно знав про наявність рішення суду, що набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, як наслідок мав можливість контролювати процес його виконання. Виклик державного виконавця, як остання відома боржникові вчинена ним дія в рамках виконавчого провадження, не може розцінюватись як початок перебігу строку для оскарження порядку прийняття до виконання виконавчого документа.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для поновлення процесуального строку, та відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 450 ЦПК України, залишає скаргу без розгляду.

Керуючись ст.ст. 258, 260-261, 353-354, 447, 449, 450 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У поновленні процесуального строку відмовити.

Скаргу Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету», в інтересах якого діє представник Сторчеус О.О., на дії старшого державного виконавця державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 13 березня 2025 р.

Суддя С.М. Хмельова