Справа № 524/1526/18
провадження 2/527/305/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Левицької Т.В.,

з участю секретарясудового засідання Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 524/1526/18цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2018 року ПрАТ «УПСК» звернулось до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 31309,57 грн.

08 січня 2025 року справа надійшла до Глобинського районного суду Полтавської області на розгляд за підсудністю.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 09.09.2013 між ПрАТ «УПСК» та відповідачем було укладеного договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 15.03.2014 за участю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, відбулась ДТП, внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

02.03.2015 позивачем було виплачене страхове відшкодування в сумі 31309,57 грн. З моменту ДТП відповідачем не було повідомлено страховика про ДТП. Також постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука по справі №524/2472/14 відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилаючись на те, що є підстави для стягнення з водія забезпеченого транспортного засобу коштів в порядку регресу, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 31309,57 грн, а також витрати по сплаті судового збору.

06 червня 2018 року представник позивача подав до суду клопотання про уточнення позовних вимог, у якому зазначив, що окрім страхового відшкодування в сумі 31309,57 грн, позивачем було здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 18190,43 грн, таким чином загальна сума страхового відшкодування за полісом № АС/7009501 склала 49500,00 грн.

Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 49500,00 грн.

22 січня 2025 року представник відповідача направила до суду відзив на позовну заяву у якому зазначила, що спочатку позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 31309,57 грн. Шкода в сумі 31309,57 грн була сплачена позивачем 02.03.2015 добровільно, без винесення судового рішення про стягнення з позивача на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» страхового відшкодування, разом з тим, відповідач вимогу про відшкодування суми збитку не отримував. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте, в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа винна в ДТП притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення судового рішення. 06.06.2018 позивач звернувся до суду з клопотанням про уточнення позовних вимог, у якому збільшено позовні вимоги з 31309,57 грн до 49500,00 грн. Позивачем додано платіжне доручення № 44545 від 17.12.2015 про перерахування 19980,77 грн на користь Подільського ВДВС, а не на користь страховика пошкодженого автомобіля. Крім того, з відповідача в ході виконавчого провадження було стягнуто 21531,74 грн. Також сплив строк позовної давності для звернення з позовом до суду, оскільки позивач виплатив суму страхового відшкодування в розмірі 31309,57 грн 02.03.2015, а позовна заява до суду надійшла 12.03.2018, на конверті відправки позовної заяви вбачається дата подання позову до суду 07.03.

Посилаючись на викладене, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

11.02.2025 представник позивача направив до суду відповідь на відзив, у якому зазначив що по даній справі заходи досудового врегулювання спору не є обов`язковими, тому відсутність доказів їх проведення не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того, підставою для звернення позивача з позовом до суду стали як обставина того, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння так і не повідомлення ПрАТ «УПСК» про настання дорожньо-транспортної пригоди. Також не є пропущеним строк позовної давності, оскільки позовна заява здана на пошту в межах строку позовної давності, про що свідчить штамп на конверті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання в якому просив суд, проводити розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник направив до суду заяву, в якій просив суд, проводити розгляд справи у їх відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовийрозглядсправиздійснюється на підставінаявниху судуматеріалів.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне.

09.09.2013 між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом був автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією Полісу №АС/7009501 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09.09.2013 (а.с.11).

Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.04.2014 по справі №524/2472/14-п ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративний правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаною постановою встановлено, що 15.03.2014 близько 17.00 год в м. Кременчуці по вул. Молодіжній водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) ПДР України. Він же, 15.03.2014 близько 17.00 год в м. Кременчуці по вул. Молодіжній керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , не витримав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, чим порушив п.13.1 ПДР України. В результаті вищевикладеного автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.25).

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненому ДТП встановлена постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.04.2014.

Крім того, вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 в момент вчинення ДТП керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

АТ «СК «АХА Страхування» за договором добровільного страхування транспортного засобу було виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 50368,71 грн (а.с.15-24).

09 грудня 2014 року до ПрАТ «УПСК» надійшла вимога № 1904/04401/УБК від 05.12.2014 від ТОВ «Українська боргова компанія», яка діяла в інтересах АТ «СК «АХА Страхування» про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 50368,71 грн, сплаченої АТ «СК «АХА Страхування» ОСОБА_2 за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.13).

Відповідно до копії платіжного доручення №209 від 02.03.2015,ПрАТ «УПСК» на користь АТ «СК «АХА Страхування» було сплачено страхове відшкодування в порядку регресу згідно вимоги № 1904/04401/УБК від 05.12.2014 в сумі 31309,57 грн було сплачена (а.с.48).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2015, стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь АТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування у розмірі 18190,43 грн, а також судовий збір в сумі 1790,34 грн (а.с.83-84).

Відповідно до копії платіжного доручення №44545 від 17.12.2015,ПрАТ «УПСК» сплатило на користь отримувача УДКСУ у Подільському районі м. Києва 19980,77 грн, призначення платежу: борг на користь АТ «СК «АХА Страхування» згідно постанови ВП № 49473892 від 27.11.2015 зг. с/з від 15.12.2015 (а.с.85).

Таким чином, судом встановлено, що ПрАТ «УПСК» сплатило на користь АТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування у загальному розмірі 49500,00 грн.

Посилання представника відповідача стосовно того, що позивачем не надано доказів сплати коштів в сумі18190,43 грн на користь АТ «СК «АХА Страхування», суд сприймає критично, оскільки перерахування вказаних грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавчої служби свідчить лише про те, що сплата боргу за судовим рішенням відбувалася в примусовому, а не у добровільному порядку, тому суд дійшов висновку, що платіжним дорученням №44545 від 17.12.2015 підтверджується перерахування позивачем коштів саме на користь АТ «СК «АХА Страхування», що чітко зазначено у призначенні платежу.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до підпунктів «а», «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Строки та умови повідомлення страховика визначено в підпункті 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до Службової записки № 1492/14/р, по страховій події 15.03.2014, поліс страхування № АС/7009501 від 09.09.2013, страхувальник не звертався (а.с.12).

Крім того, представником відповідача не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 повідомив страховика про ДТП.

Також, постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, судом встановлено наявність обставин передбаченихпідпунктами «а», «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для стягнення з ОСОБА_1 на користь страховика сплаченого ним страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 49500,00 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що в межах виконавчого провадження № 61070711 з примусового виконання виконавчого листа № 527/1526/18, виданого 21.01.2019 Автозаводським районним судом м.Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УПСК» 31309,57 грн, на користь стягувача було перераховано 22068,12 грн (а.с.212-213).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти за виключенням суми сплаченої відповідачем у ході примусового виконання рішення суду, а саме в розмірі 27431,88 грн (49500,00-22068,12).

Вирішуючи клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що ь02.03.2015 позивачем було виплачене страхове відшкодування в сумі 31309,57 грн на користь ПАТ «СК «АХА Страхування», отже саме з цієї дати у позивача виникло право пред`явити регресний позов до відповідача.

Позивачем було направлено позовну заяву на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука засобами поштового зв`язку. Як вбачається зі штампу на конверті позовну заяву було відправлено 02.03.2018, тобто в межах трирічного строку позовної давності, тому клопотання представника відповідача про застосування до позовних вимог позовної давності та відмови у задоволенні позову з цих підстав до задоволення не підлягає.

Приймаючи до уваги те, що відповідачем було частково сплачено суму страхового відшкодування на користь позивача, а також відсутність підстав для застосування строків позовної давності, суд дійшов висновку, що позов є законний, обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню на суму 27431,88 грн.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 49500,00 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 27431,88 грн, що становить 55,41% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 976,32грн, що складає 55,41% від 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», код ЄДРПОУ: 20602681, страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 27431,88 грн (двадцять сім тисяч чотириста тридцять одну гривну 88 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 976,32 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»(місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ).

відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ).

Суддя Т. В. Левицька