Справа № 242/1279/24
Провадження № 2/0203/235/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2025 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Кринюк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької міської ради, третя особа приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шевера Олена Степанівна, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що є племінником та спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Донецької області Дубінським І.І. 12.02.2011 року за реєстровим №4-5964, внесеного до Спадкового реєстру за №51562398, ОСОБА_2 заповідала йому (позивачу) все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Факт смерті ОСОБА_2 встановлено рішенням Мар?їнського районного суду Донецької області від 08.12.2023 року по справі №237/6804/23, провадження №2-о/237/105/23. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається з квартири АДРЕСА_2 , що належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого Фондом комунального майна м.Донецька від 29.07.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Донецької області Шаповаловою Л.В. 28.02.1997 року за реєстровим №2-227. Ним своєчасно було подано заяву про прийняття спадщини та приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С. було відкрито спадкову справу №13/2024. 29.05.2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Шевери О.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, постановою приватного нотаріуса від 29.05.2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, а також невідповідність РНОКПП ОСОБА_2 , яким в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно при реєстрації права власності ОСОБА_2 неправильно вказано НОМЕР_2 , в той час як остання мала РНОКПП НОМЕР_3 . Оригінали правовстановлюючих документів зберігались за місцем проживання його батьків за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, внаслідок бойових дій та знищення житлового будинку їх було втрачено. Отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Донецької області Шаповаловою Л.В. 28.02.1997 року за реєстровим №2-227, неможливо, оскільки документи відповідної нотаріальної контори залишились в приміщенні нотаріального архіву в м.Донецьку, що є тимчасово окупованою територію. Виправити відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно неможливо в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . В той час, в нього є в наявності копії відповідних правовстановлюючих документів, а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідність яких оригіналу засвідчена приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М. 04.08.2021 року за реєстровим №1598. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року підсудність справ Ворошиловського районного суду м.Донецька, якому підсудна вказана цивільна справа згідно правил виключної підсудності встановлених ч.1 ст.30 ЦПК України, була змінена на Селидівський міський суд Донецької області.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.08.2024 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з 02.09.2024 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2024 року позовну заяву було залишено без руху на підставі ч.11 ст.187 ЦПК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2024 року позивачу було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, після усунення недоліків, позов було прийнято та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 16.01.2025 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до розгляду по суті.

Під час підготовчого провадження позивач підтримав позов. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач явку свого представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, відзиву на позову не надав.

Третя особа за викликами до суду також не з`явилась, пояснень по суті справи не надала. В наданій заяві просила розглядати справу за її відсутності.

З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.211,223,247 ЦПК України, суд визнав за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності сторін та третьої особи, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки 77371 від 18.07.1997 року остання одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть, наданого позивачем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт смерті ОСОБА_2 встановлено рішенням Мар?їнського районного суду Донецької області від 08.12.2023 року по справі №237/6804/23, провадження №2-о/237/105/23, яке набрало законної сили та яке зареєстровано в ЄДРСР, відомості якого суд має право керуватись при здійсненні судочинства згідно Закону України «Про доступ до судових рішень».

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Донецької області Дубінським І.І. 12.02.2011 року за реєстровим №4-5964, зареєстрованого в Спадковому реєстрі заповітів за №51562398, ОСОБА_2 заповідала все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого Фондом комунального майна м.Донецька від 29.07.1993 року, про передачу квартири в спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Донецької області Шаповаловою Л.В. 28.02.1997 року за реєстровим №2-227, на частину зазначеної вище квартири ОСОБА_2 , як спадкоємцю (доньці) померлої ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 15044714, сформованого 20.12.2013 року) за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_5 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого Фондом комунального майна м.Донецька від 29.07.1993 року та на частину на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Донецької області Шаповаловою Л.В. 28.02.1997 року за реєстровим №2-227.

Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою станом на 18.10.2024 року.

29.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шевери О.С. з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 .

В рамках відкритої за заявою спадкової справи №13/2024, постановою приватного нотаріуса Шевери О.С. від 29.05.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва на квартиру АДРЕСА_5 через ненадання оригіналів правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого Фондом комунального майна м.Донецька від 29.07.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Донецької області Шаповаловою Л.В. 28.02.1997 року за реєстровим №2-227.

Також в постанові приватного нотаріуса від 29.05.2024 року зазначено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно при реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_5 неправильно зазначено РНОКПП останньої, яким вказано НОМЕР_5 , хоча вона мала РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст.1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом всього майна та прав, що належали ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 . У встановлений законом шестимісячний строк позивач прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса.

Наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині в ході розгляду справи не встановлено.

Надати для оформлення спадкових прав оригінал свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого Фондом комунального майна м.Донецька від 29.07.1993 року, позивач позбавлений можливості через втрату свідоцтва внаслідок бойових дій та знищення житлового будинку за місцем зберігання свідоцтва.

Отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Донецької області Шаповаловою Л.В. 28.02.1997 року за реєстровим №2-227, неможливо, оскільки документи відповідної нотаріальної контори залишились в приміщенні нотаріального архіву в м.Донецьку, що є тимчасово окупованою територію.

Виправити відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно неможливо в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

При цьому, суд враховує надання позивачем копій відповідних правовстановлюючих документів, а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 15044714, сформованого 20.12.2013 року), відповідність яких оригіналам засвідчена приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М. 04.08.2021 року за реєстровим №1598.

Також суд враховує, що відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_5 , збігаються із даними відповідних правовстановлюючих документів та в достатній мірі підтверджують належність цієї квартири за життя ОСОБА_2 .

У витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 15044714, сформованого 20.12.2013 року) паспорті дані власника квартири (П.І.Б., серій та номер паспорту, дата видачі та орган, що його видав) збігаються з паспортним даними спадкодавця ОСОБА_2 .

Розбіжності в одній цифрі у номері РНОКПП, свідчать про допущення помилки при зазначені цього номеру під час реєстрації права власності на квартиру та зазначені даних власника.

Згідно відмітки у паспорті серії НОМЕР_4 місце реєстрації ОСОБА_2 збігається з адресою спірної квартири: АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що наданими позивачем належними та допустимими доказами, підтверджено факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 за життя на праві особистої власності квартири АДРЕСА_5 , а тому вона увійшла до складу спадщини за заповітом після смерті останньої.

З урахуванням цього, а також враховуючи, що у встановленому законом позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, про що свідчить постанова нотаріуса від 29.05.2024 року, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог, визнавши за позивачем ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_5 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи під став та предмет позову, а також відсутність відповідних вимог позивача, понесені останнім по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст.1217,1218,1220,1223,1269,1270,1296-1298 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81, 141,211,223,247,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Донецької міської ради, третя особа приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шевера Олена Степанівна, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на квартиру АДРЕСА_5 , в порядку спадкування за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Донецької області Дубінським І.І. 12 лютого 2011 року за реєстровим №4-5964, після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ), померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Понесені позивачем по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покласти на останнього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 березня 2025 року.

Суддя С.Ю.Казак