Справа № 364/955/24
Провадження № 2/364/66/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Володарського районного суду Київської області Моргун Г.Л. у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , № тел.: НОМЕР_2 , засоби електронного зв`язку та електронний кабінет відсутні),

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , № тел.: НОМЕР_4 , засоби електронного зв`язку та електронний кабінет відсутні),

представник позивачів Капустін Віталій Володимирович ( РНОКПП НОМЕР_5 , адвокат, адреса: вул. В. Чорновола, 5/1, місто Біла Церква, Київська область, 09119, № № тел: НОМЕР_9, НОМЕР_10, е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявний електронний кабінет)

до

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку, електронна адреса, про наявність електронного кабінета інформація невідома),

представник відповідачки Столярчук Вадим Миколайович ( РНОКПП не зазначено, адвокат, адреса для листування: АДРЕСА_3 , № тел.: НОМЕР_7 , засоби електронного зв`язку не зазначено, інформація щодо наявності електронного кабінета відсутня),

ОСОБА_5 (РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку, електронна адреса, про наявність електронного кабінета інформація невідома);

третя особа:

Володарська державна нотаріальна контора ( , адреса: площа Миру,2, селище Володарка, Білоцерківський район, Київська область, 09301, № тел.: , електронна адреса невідома, наявний електронний кабінет в системі ЄСІТС),

ОСОБА_6 ( РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку невідомі, електронна адреса невідомі, інформація про наявність електронного кабінета не відома)

про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності в порядку спадкування,

УСТАНОВИЛА:

17.12.2024 позивачі звернулися до Володарського районного суду Київської області, 07.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 06.02.2025 о 10:00, яке в подальшому відкладалося на 18.02.2025 та 13.03.2025. Розгляд справи по суті розпочато не було.

13.03.2025 мною заявлено про самовідвід у справі № 364/955/24 ( провадження № 2/364/66/25). Посилаючись на положення статті 15 Кодексу суддівської етики та ч. 1 п.5 статті 36 ЦПК України, я вказала, що однією з відповідачок у цьому провадженні є ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній перебуває у приятельських, дружніх стосунках з моїм чоловіком ОСОБА_8 і сином ОСОБА_9 та вони є давніми хорошими знайомими, товаришують. та вони є давніми хорошими знайомими, товаришують, зазначене наразі може викликати сумніви в неупередженості або об`єктивності мене як судді у цьому провадженні.

Перевіривши доводи заяви про самовідвід, а також матеріали справи, доходжу висновку, що така заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Так, відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України основним завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства ( п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 ) суддя не може брати участі у розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у об`єктивності судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанції, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Згідно ч. 1ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Враховуючи наведені обставини, підстави заявленого самовідводу, зважаючи на те, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, з метою виключення в учасників судового розгляду будь-яких сумнівів в неупередженому розгляді справи, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді та з метою зняття напруженості у стосунках сторін з приводу зацікавленості судді у розгляді справи, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя задовольнити заяву про самовідвід. .

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 41, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Заяву судді Моргун Галини Леонідівни про самовідвід у справі № 364/955/24 (провадження № 2/364/66/25) - задовольнити.

Справу № 364/955/24 (провадження № 2/364/66/25) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ОСОБА_5 ; третя особа: Володарська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності в порядку спадкування, - передати на повторний автоматизований розподіл судової справи до канцелярії суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. Л. Моргун