ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3217/25 Справа № 183/9643/24 Суддя у 1-й інстанції - Дубовенко І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Кошара О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гребенара Олексія Володимировича на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024 року АТ ПУМБ звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог АТ ПУМБ посилалися на те, що 22 вересня 2018 року на підставі кредитного договору №101 банком видано ОСОБА_1 кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн., який в подальшому збільшено до 50000 грн. До Заяви позивач додав також публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту та графік платежів, розрахунок сукупної вартості овердрафту та реальної процентної ставки. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий час. Заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем станом на 01 липня 2024 року становить 89779 грн. 67 коп., з яких: 48655 грн. 04 коп. заборгованість за кредитом; 41124 грн. 63 коп. - заборгованість за процентами. Позивач вказує, умовами Публічної пропозиції ПАТ ПУМБ на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, зокрема п. 4.3.6.4, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Зазначає, що Кредитний договір укладено між сторонами 22 вересня 2018 року, однак кредитною карткою відповідач користувалася і здійснював платежі до березня 2022 року. На підставі викладеного АТ ПУМБ просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №101 від 22 вересня 2018 року, що утворилася станом на станом на 01 липня 2024 року і становить 89 779 грн. 67 коп., з яких: 48655 грн. 04 коп. заборгованість за кредитом; 41124 грн. 63 коп. - заборгованість процентами.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року задоволено позовні вимоги АТ ПУМБ. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ ПУМБ заборгованість у сумі 89779 грн. 67 коп., яка складається із: 48655 грн. 04 коп. заборгованість за кредитом; 41124 грн. 63 коп. - заборгованість процентами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ ПУМБ витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гребенар О.В. просить рішення суду від 07 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ ПУМБ, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ПУМБ).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У справі встановлено, 22 вересня 2018 року між позивачем АТ ПУМБ та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №101 у вигляді заяви на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб ( а.с.6).

Підписавши заяву №101 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 22 вересня 2018 року, відповідач ОСОБА_1 погодилася, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмірі мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО).

Відповідно до умов надання та обслуговування кредитної картки строк дії платіжної картки - 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на той самий строку у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін (а.с.6).

Підписавши заяву №101 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 22 вересня 2018 року, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ ПУМБ: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку).

У вказаній заяві відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку на наступних умовах: кредитний ліміт - 1000 грн. (а.с.6).

До Заяви №101 позивач додав також публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та графік платежів, розрахунок сукупної вартості овердрафту та реальної процентної ставки (а.с.8-16, 17-20).

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 5000 грн., який було збільшено до 55100 грн. (а.с.24).

Позивачем надано до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, який власноручно підписано відповідачем ОСОБА_1 , згідно якого сума-ліміт кредиту становить 1000 грн., строк кредитування 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на той самий строку у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Процентна ставка фіксована становить 57,67% річних (а.с. 6).

Відповідач допустила неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості, виписки про по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за період часу з 22 вересня 2018 року по 01 липня 2024 року вбачається, ОСОБА_1 має перед позивачем заборгованість, яка утворилася станом на 01 липня 2024 року становить 89779 грн. 67 коп., з яких: 48655 грн. 04 коп. заборгованість за кредитом; 41124 грн. 63 коп. - заборгованість процентами (а.с.25-27, 28-36).

З метою до судового врегулювання спору банком на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) № вих.КНО-44.2.2/382 від 02 липня 2024 року з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором №101 від 22 вересня 2018 року у розмірі 89779 грн. 67 коп., не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів) (а.с.21-23).

Однак, відповідач заборгованість за вказаним кредитним договором не сплатила.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Останню проплату за вказаним договором відповідач ОСОБА_1 здійснила у лютому 2022 року, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.28-36).

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ ПУМБ, не довела відсутність заборгованості.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги АТ ПУМБ про стягнення заборгованості за кредитним договором №101 від 22 вересня 2018 року, що утворилася станом на станом на 01 липня 2024 року становить 89779 грн. 67 коп., з яких: 48655 грн. 04 коп. заборгованість за кредитом; 41124 грн. 63 коп. - заборгованість за процентами, є доведеними та обґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірне нарахувчання позивачем відсотків є безпідставними, оскільки відповідачем ОСОБА_1 власноручно підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якого процентна ставка фіксована і становить 57,67% річних.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність позовних вимог АТ ПУМБ є безпідставними та спростовуються належними доказами у справі.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гребенара Олексія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена у судовому засіданні 11 березня 2025 року.

Повний текст постанови складено 12 березня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова