Провадження № 2/127/5065/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 із позовом до суду звернулася ОСОБА_1 , яка просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі заяви і до повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2024 розірвано. У сторін під час шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач відмовляється у добровільному порядку сплачувати кошти на утримання сина тому позивач була вимушена звернутися до суду із позовом.

Ухвалою суду від 29.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач надала суду уточнену позовну заяву у якій просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8000 грн щомісячно. Мотивувала заявлені вимоги тим, що відповідач працює на заводі та отримує заробітну плату в розмірі 3000 Євро.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, суду надала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила позов задовольнити згідно заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судом установлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки: ОСОБА_3 , ОСОБА_1

ОСОБА_1 проживає з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч 2 ст. 184 СК України).

Визначаючись із розміром аліментів суд приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме у сумі 5000 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що вважає розумним та справедливим розміром. Так судом враховано, що прожитковий мінімум для дітей протягом 2025 року встановлений для дітей віком від 6 до 18 років 3 196 грн., середня заробітна плата складає 20000 грн. При цьому суд приймає до уваги те, що позивач не надала доказів про доходи відповідача, які дають можливість стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України за вимогу про стягнення аліментів з відповідача на користь держави належить стягнути 1211,20 грн судового збору, так як позивачка була звільнена від його сплати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 79, 81, 89, 141, 206, 244, 263, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 в розпорядження ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 17.10.2024 і до повноліття сина.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду в розмірі місячного розміру аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 11.03.2025

Суддя: