справа № 489/1482/25
провадження №2-з/489/10/25
УХВАЛА

13 березня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в письмову провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», третя особа Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання відсутнім (припиненим) зобов`язання

встановив:

У березні 2025 року позивач, через свого представника адвоката Мотельчук Ю.І., звернулась до суду з позовом в якому просить визнати відсутнім (припиненим) зобов`язання ОСОБА_1 , як майнового поручителя за договором іпотеки від 24.06.2008, відповідати перед АТ «Сбербанк», правонаступником якого є АТ «Міжнародний резервний Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Форінт» за ОСОБА_2 , який є боржником за договором про відкриття кредитної лінії № 16-Н/08/19/ФО/П від 24.06.2008, щодо погашення заборгованості по процентам за користування кредитом та пенею нарахованими після 09.01.2009.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

11.03.2025 на адресу суду від представника позивача адвоката Мотельчук Ю.І. надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 04.10.2012, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Зорєю Владленівною, зареєстрованого в реєстрі за №719, яким звернуто стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дочірний банк сбербанку росії" в розмірі 13671803,03 грн. шляхом звернення стягнення на наступне майно: нежитлові приміщення магазину, які складаються з літ. "А" нежитлові приміщення 1-го поверху та сходові клітини площею 171,8 кв.м.; нежитлові приміщення підповерху площею 153,2 кв.м., нежитлові приміщення 2-го поверху і сходова клітина площею 448,4 кв.м. в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (сорок сім дріб три), загальною площею 773,40 кв.м.; та застосувати у справі № 489/1482/25 зустрічне забезпечення позову у розмірі, що не перевищує 50000,00 грн.

Заява мотивована тим, що в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання відсутнім (припиненим) зобов`язання, визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. 28.12.2018 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Вакулою І.А. відкрито виконавче провадження №57981652 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Станом на теперішній час виконавче провадження не завершене. Проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна, на яке звернуто стягнення у спірному виконавчому написі було призначено на 04.03.2025 та відкладено на 10.03.2025. Отже, станом на теперішній час, майно зазначене у спірному виконавчому написі планується до опису, та відповідно до подальшої реалізації про що зазначено у вимогах державного виконавця Сергія Квашенко. Позивач категорично не погоджується із сумою заборгованості, що зазначена у вказаному виконавчому написі, вважає його вчинено із порушенням вимог чинного законодавства на заборгованість яка не була безспірною, у зв`язку із чим, подав до суду позовну заяву про визнання відсутнім (припиненим) зобов`язання та визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з тим, що під час розгляду справи органами державної виконавчої служби може бути примусово реалізовано майно за виконавчим документом, який оскаржується у судовому порядку, і на час вирішення справи по суті майно зазначене у оспорюваному виконавчому документі належатиме новому власнику, існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позиву зробить неможливим ефективний захист поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки за приписами ч.2 ст.388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

11.03.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» надала до суду заперечення на заяву про забезпечення позову, в яких просить відмовити у задоволенні заяви. В обґрунтування заперечень посилається на те, що наразі у провадженні суду не знаходиться такого позову, як оскарження виконавчого документу боржником, оскільки судом не вирішувалось питання про прийняття заяви про зміну предмету позову, поданої до суду 10.03.2025, в якій міститься додаткова вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню вищевказаного виконавчого напису. При цьому, дана вимога не може бути прийнята судом до розгляду, яка включена до заяви про зміну предмету позову від 10.02.2025, оскільки вже наявне рішення суду (справа №916/1573/18), що набрало законної сили, що ухвалене з аналогічних підстав та предмету, та за участю тих же сторін (позивача - ОСОБА_1 та відповідач АТ «Сбербанк, змінена назва АТ «МР Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Форінт»). Так, 18.10.2023 постановою Верховного Суду рішення суду апеляційної інстанції, яким відмовлено у задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було залишено без змін. Вказані рішення судів у справі 490/5763/19 є чинними та не скасовані.

Згідно положень частини першої статті 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

В провадженні Ленінського районного суду міста Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», третя особа Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання відсутнім (припиненим) зобов`язання, провадження по якій відкрито ухвалою суду від 06.03.2025 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.05.2025 о 09:30 годині.

10.03.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій вона заявляє додаткову вимогу про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 04.10.2012, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Зорєю Владленівною, зареєстрованого в реєстрі за №719, яким звернуто стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дочірний банк сбербанку росії" в розмірі 13671803,03 грн. шляхом звернення стягнення на наступне майно: нежитлові приміщення магазину, які складаються з літ. "А" нежитлові приміщення 1-го поверху та сходові клітини площею 171,8 кв.м.; нежитлові приміщення підповерху площею 153,2 кв.м., нежитлові приміщення 2-го поверху і сходова клітина площею 448,4 кв.м. в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 773,40 кв.м.

Питання про прийняття/не прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову на теперішній час не вирішено, оскільки воно буде вирішуватись судом у підготовчому засіданні, яке призначене на 14.05.2025.

Крім того, 11.03.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» надала до суду клопотання, в якому просить передати матеріали справи за підсудністю до Центрального районного суду міста Миколаєва, посилаючись на те, що оскільки позивач звернувся з вимогою пов`язаною з нерухомим майном, а саме, про визнання відсутнім (припиненим) зобов`язання за договором іпотеки, предметом якого є нежитлові приміщення магазину розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , до даного позову застосовуються правила виключної підсудності.

Вищевказане клопотання представника відповідача також буде вирішено судом у підготовчому засідання, яке призначене на 14.05.2025.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною третьою статті 151 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд вважає, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вищевказаного виконавчого напису не є співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки питання про прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову, якою заявлено додаткову вимогу про визнання таким, що не підлягає виконанню зазначеного виконавчого напису, судом ще було вирішено.

Крім того, із заперечень та клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю вбачається наявність для вирішення питання про передачу вказаної цивільної справи за підсудністю до іншого суду, оскільки майно, щодо якого вчиняються виконавчі дії знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Центрального району міста Миколаєва.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», третя особа Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання відсутнім (припиненим) зобов`язання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13.03.2025.

Суддя І.В.Коваленко