УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 154/2712/20

провадження № 61-2899ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 січня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими і виключними обставинами рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної продовольчо-зернової корпорації України в особі Володимир-Волинського комбінату хлібопродуктів про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі при остаточному розрахунку при звільненні з роботи,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими і виключними обставинами рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 лютого 2023 року у цивільній справі за його позовом до Державної продовольчо-зернової корпорації України в особі Володимир-Волинського комбінату хлібопродуктів про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі при остаточному розрахунку при звільненні з роботи.

У січні 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову у цій справі, в якій просив заборонити відповідачу вчиняти дії, спрямовані на відчуження (продаж, списання, утилізацію, чи передачу на баланс іншого підприємства) пожежної автомашини 1978 року випуску АС-30, на шасі ГАЗ-66, VIN НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 27 серпня 1999 року, інвентарний номер - 2427, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на балансі філії АТ ДПЗКУ Володимир-Волинський комбінат хлібопродуктів, за адресою: вул. Княгині Ольги, 5, м. Володимир, Волинська область, 44701.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 січня 2025 року, яка залишена без змін постановою Волинського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Повертаючи ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову у цій справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що у заяві не зазначено: предмет позову, який заявник просить забезпечити, та обґрунтування необхідності забезпечення позову; обґрунтування необхідності зазначеного у заяві заходу забезпечення позову, який належить застосувати.

04 березня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 січня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у зазначеній вище справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про забезпечення позову не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову встановлені статтею 151 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною десятою статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд встановив, що всупереч вимогам статті 151 ЦПК України ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову, зокрема, не зазначив: предмет позову, який заявник просить забезпечити, та обґрунтування необхідності забезпечення позову; обґрунтування необхідності зазначеного у заяві заходу забезпечення позову, який належить застосувати.

З огляду на те, що заявник подав заяву про забезпечення позову без додержання вимог статті 151 ЦПК України, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення вказаної заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 січня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими і виключними обставинами рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної продовольчо-зернової корпорації України в особі Володимир-Волинського комбінату хлібопродуктів про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі при остаточному розрахунку при звільненні з роботи - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров