Справа № 161/2572/25
Провадження № 2/161/1821/25
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

13 березня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Гриня О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України, про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі №140/11954/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 в поновленні виплати пенсії за вислугу років з вересня 2018 року у порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб",

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" з вересня 2018 року та на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням виплачених сум.

Позивач вказує, що відповідач тривалий час не виконував цього рішення суду, ні добровільно, ні у примусовому поряду в межах виконавчого провадження.

Фактично рішення суду було виконане лише 18 жовтня 2024 року. Позивач вважає, що за період з 21 жовтня 2020 року по 18 жовтня 2024 року має право на отримання інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ст.625 ЦК України.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України в користь позивача грошову компенсацію за прострочення виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі №140/11954/20 в розмірі 51 059,87 грн.

Відповідачі у письмових відзивах просять суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід закрити провадження у справі, з таких міркувань.

У пунктах 55-57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2023 року №420/2411/19 зазначено, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19)).

У постанові від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що, ураховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум з огляду на їх похідний характер від основного спору підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір. Такий висновок згодом був підтриманий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 травня 2022 року у справі № 761/28949/17 (провадження № 14-148цс21).

Подібний висновок також був викладений у постанові від 03 жовтня 2023 року у справі № 366/203/21 (провадження № 14-101цс22), в якій Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спір з приводу зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів, який є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю, підлягає розгляду в тому судочинстві, що і спір за основним зобов`язанням.

Застосовуючи цей висновок Великої Палати Верховного Суду до розглядуваних правовідносин суд зауважує, що у цій справі вимоги позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат (акцесорні зобов`язання) заявлені з підстав тривалого невиконання державою в особі ГУ ПФУ України у Волинській області прийнятого судом в порядку адміністративного судочинства рішення про зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію (основне зобов`язання).

З огляду на викладене, а також ураховуючи характер правовідносин, що виникли між сторонами у справі, що розглядається, зміст прав та обов`язків у цих правовідносинах та їх суб`єктний склад, суд дійшов висновку, що спір щодо стягнення з держави на користь позивача інфляційних втрат і 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки він виник у зв`язку з тривалим невиконанням рішення суду, ухваленого в адміністративній справі №140/11954/20.

Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки вказана справа не підсудна судам, в порядку цивільного судочинства, провадження у ній слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України, про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Роз`яснити позивачу, що його вимоги підсудні судам, в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складений та підписаний 13 березня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Олександр ГРИНЬ