Справа № 285/5265/24
провадження у справі № 2/0285/566/25
11 березня 2025 року м. Звягель
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Васильчук Л. Й.,
за участі секретаря судового засідання Букши О. В.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Україна, в інтересах якого діє представник позивача Городніщева Єлизавета Олегівна
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
10.03.2025 від представника позивача надійшла заява, в якій остання зазначила, що позивачем було змінено найменування юридичної особи, а саме: з ТОВ ФК Фінтраст Україна на ТОВ ФК Фінтраст Капітал.
Сторони в судове засідання не прибули.
В заяві до суду представник позивача просила розгляд справи проводити у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечила.
Відповідач в судове засідання повторно не прибула, про час і місце судового розгляду повідомлялась вчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву не подала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Згідно п. 2.2. Договору сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладання Договору. Дати наданя кредиту: 30.06.2023 або 01.07.2023.
Відповідно до додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №6818091 від 30.06.2023, встановлено графік платежів у формі таблиці обчислення вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит та умови невиконання договору.
Згідно із договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 ТОВ Авентус Україна відступило ТОВ ФК Фінтраст Україна право грошової вимоги за даним Кредитним договором, що доводиться також актом прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024.
ТОВ ФК Фінтраст Україна долучило до позову проведений ним розрахунок боргу за кредитним договором №6818091 від 30.06.2023, за період з 27.05.2024 по 23.06.2024, із якого слідує, що Товариством нараховано проценти за користування кредитними коштами у сумі 6352,08 грн.
Оцінюючи надані позивачем докази на предмет їх належності, допустимості та достатності, суд доходить таких висновків.
Частиною першою ст. 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Тобто позивач, на обґрунтування доводів позову повинен був отримати від первісного кредитора платіжні документи, які підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів за Кредитним договором.
У Постанові Верховного Суду від 20.05.2022 у справі №336/4796/18 вказано, що для стягнення боргу недостатньо надати кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів (меморіального ордеру, виписки по рахунку, заяви на видачу готівки, платіжного доручення тощо) на підтвердження факту перерахування ОСОБА_1 коштів за Кредитним договором.
Крім того, відповідно до наданої суду АТ КБ "Приватбанк" інформації стосовно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , картка № НОМЕР_1 їй не належить та підтвердити факт зарахування коштів 30.06.2023 на дану платіжну картку немає можливості, оскільки відсутній повний номер картки.
Тому суд вважає, що позивачем не доведено обставини перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача у встановлені в договорі строки, не надано доказів, що вказана в договорі банківська картка належить відповідачу, а тому не можна вважати доведеним, що у відповідача виникло зобов`язання на погашення боргу за Кредитним договором.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт виникнення заборгованості відповідача та її розмір, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Україна, в інтересах якого діє представник позивача Городніщева Єлизавета Олегівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя Л.Й. Васильчук