УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Корсунової Г.В., представника позивача адвоката Плецької Ю.В., представника відповідача-1 Міняйла О.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача-1 ОСОБА_1 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 поданою через представника адвоката Плецьку Юлію Вікторівну до Запорізької обласної державної адміністрації, голови Запорізької обласної державної адміністрації як начальника Запорізької обласної військової адміністрації Федорова Івана Сергійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації як начальника Запорізької обласної військової адміністрації,-
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 поданою через представника адвоката Плецьку Юлію Вікторівну до Запорізької обласної державної адміністрації, голови Запорізької обласної державної адміністрації як начальника Запорізької обласної військової адміністрації Федорова Івана Сергійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації як начальника Запорізької обласної військової адміністрації від 10.09.2024 № 135-ор-к «Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_2 , генерального директора комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, та відсторонення його від посади».
Відповідно до ухвали судді від 25 грудня 2024 року за зазначеною позовною заявою було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 29.01.2025 о 10.30 год.
Представник відповідача Запорізької обласної державної адміністрації Міняйло О.С. в підготовчому засіданні підтримав надане ним клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України за тих обставин, які викладені в самому клопотанні.
Представник позивача адвокат Плецька Ю.В. в підготовчому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання представника відповідача-1 про залишення позову без розгляду. Додатково зазначила, що дійсно вона в інтересах позивача ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2024. Станом на час проведення цього підготовчого засідання відомостей про відкриття апеляційного провадження їй як представнику позивача не надходило, не містить таких відомостей і Єдиний державний реєстр судових рішень. При цьому, їй відомо, що апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без руху, але недоліки які в ній зазначені позивачем на цей час не усунуті. За таких обставин, вважала, що не можна застосувати приписи п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та позовна заява ОСОБА_2 не підлягає залишенню без розгляду.
Відповідач-2 в підготовче засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, 21.01.2025 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, окремо вказав про невизнання позовних вимог у повному обсязі (а.с.94-95).
Суд заслухавши представників сторін, дослідивши клопотання про залишення позову без розгляду, приходить до наступного.
Згідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відповідно до наведеної норми суд залишає позов без розгляду, якщо у справах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Необхідність застосування вказаної норми зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.
Так, судом у цій справі установлено, що 29 листопада 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Запорізької обласної державної адміністрації, голови Запорізької обласної державної адміністрації як начальника Запорізької обласної військової адміністрації Федорова Івана Сергійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації як начальника Запорізької обласної військової адміністрації від 10.09.2024 № 135-ор-к «Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_2 , генерального директора комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, та відсторонення його від посади».
Не погодившись з цим, ОСОБА_2 20.12.2024 оскаржив зазначену ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду до Третього апеляційного адміністративного суду, яка тільки 26.12.2024 надійшла засобами поштового зв`язку до суду апеляційної інстанції.
Станом на час проведення даного підготовчого засідання 24.02.2025 о 09.40 год. відомостей про відкриття апеляційного провадження не виявлено.
Перевіркою відомостей із даних автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень станом на 24.02.2025 встановлено, що у провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя чи іншого суду, як станом на момент залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без руху (06 січня 2025 року) та і на момент відкриття провадження (25 грудня 2024 року) справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й у цій справі не перебувала.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина 1 статті 55 Конституції України).
Конституційний Суд України констатував, що "частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод" (пункт 1 резолютивної частини Рішення від 25.12.1997 № 9-зп); "Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України" (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 07.05.2002 №8-рп/2002); "в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади можуть здійснювати функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та/або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин" (абзац четвертий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 10.01.2008 № 1-рп/2008).
Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
При цьому, гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 6 статті 55 Конституції України).
Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Процедура і порядок відкриття провадження у справі, повернення позовної заяви або відмова у відкритті провадження у справі встановлені главою 2 Розділу ІІІ ЦПК України, зокрема:
- позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду(п.6 ч.4 ст. 185 ЦПК України);
- суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п.3 ч.1 ст. 186 ЦПК України).
Перевірити наявність або відсутність аналогічного (подібного, тотожного) позову і його повернення або відмова у відкритті провадження у справі є імперативним (безальтернативним) обов`язком суду, а відтак суд апеляційної інстанції правильно дійшов висновку, що рішення про відкриття провадження у цій справі є незаконним, оскільки судом не перевірено тотожність позовів.
Як вже зазначалося, то перевіркою станом на час відкриття провадження у цій справі ( 25.12.2024) було виявлено те, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2024 позивачу було відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за його позовом до Запорізької обласної державної адміністрації, голови Запорізької обласної державної адміністрації як начальника Запорізької обласної військової адміністрації Федорова Івана Сергійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації як начальника Запорізької обласної військової адміністрації від 10.09.2024 № 135-ор-к «Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_2 , генерального директора комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, та відсторонення його від посади».
Також, станом на цей час апеляційна скарга ОСОБА_2 ще навіть не надійшла до Третього апеляційного адміністративного суду.
Законодавцем чітко врегульовано правила і порядок, у відповідності до якого виключається можливість одночасного розгляду спору різними суддями (судами), або можливість вибору позивачем судді, і передбачено безальтернативний обов`язок суду у такому разі відмовити у відкритті провадження у справі або повернути позов, залишити його без розгляду.
Очевидним є також та обставина, що будучи обізнаними з положеннями процесуального закону позивач та його представник повинні усвідомлювати наслідки таких своїх дій, і при повторних зверненнях до суду повинні зазначати про не подання такого ж позову до суду. У випадку ж повідомлення їх про відкриття провадження в іншій справі за таким же позовом, між тими ж сторонами і щодо того ж предмету позову останні зобов`язані вжити відповідних процесуальних дій, а саме повідомити про такі обставини суд.
Таким чином, суд вважає, що на час розгляду клопотання представника відповідача-1, підстав для залишення позову ОСОБА_2 без розгляду немає.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача-1 про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, п. 4 ч. 1 ст. 257, ст. ст. 260-261, 353 ЦПК України, суд,-
У задоволенні клопотання представника відповідача-1 Міняйла Олександра Сергійовича про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 поданою через представника адвоката Плецьку Юлію Вікторівну до Запорізької обласної державної адміністрації, голови Запорізької обласної державної адміністрації як начальника Запорізької обласної військової адміністрації Федорова Івана Сергійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації як начальника Запорізької обласної військової адміністрації - відмовити.
Копію ухвали надіслати для відома сторонам.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О. Романько