Номер провадження 2/383/182/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Замші О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кулі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3749575 від 16.06.2023 року в розмірі 72250 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі кредитного договору №3749575 від 16.06.2023 року позичальник ОСОБА_1 отримав від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно договору факторингу № 21/02/2024 від 21.02.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора за кредитним договором №3749575 від 16.06.2023 року. ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором у сумі 72250 грн., яка складається з наступного: 12500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 59750 грн. заборгованість за відсотками. З огляду на викладене, позивач змушений звернутися з позовом до суду для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 21.01.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за своєї відсутності та відсутності відповідача, заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки відсутні докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 1054 ЦК України грошових коштів у розмірі та умовах, встановленими кредитними договорами, на які посилається позивач в обґрунтуванні своїх позовних вимог, в матеріалах справи.

За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №3749575 від 16.06.2023 року, який відтворений шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора Х980 (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача відповідно до довідки про ідентифікацію

За умовами цього договору кредитодавець ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені, договором. Згідно умов договору сума кредиту за даним договором становить 12500 грн., дата надання кредиту 16.06.2023 року, строк кредиту 360 днів, валюта кредиту гривня, цільове призначення споживчі (особисті) потреби, стандартна процентна ставка - 2,00%.

Відповідно до п. 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт WWW.credit7.ua або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.

Згідно із п. 2.1 кредитного договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

Як зазначено в листі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» за №49 від 22.02.2024 року, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022 року, відповідно до якого, було успішно перераховано кошти на платіжну картку Клієнта ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 16.06.2023 року на суму 12500 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 6912313, призначення платежу: зарахування на карту, маска картки НОМЕР_1 .

Позивачем вказано на наявність заборгованості відповідача за кредитним договором у зв`язку з не виконанням зобов`язань. Розмір заборгованості складає 72250 грн.

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору відступлення права вимоги №21/02/2024 від 21 лютого 2024 року передало своє право вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У Постанові ВП ВС від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц міститься такий висновок щодо тягаря доказування: «Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс» (п. 81).

Верховний Суд у своїй Постанові від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц зазначив, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача; пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Отже, стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не надано доказів на підтвердження відкриття відповідачем будь-якої кредитної або платіжної картки, так само як і карткового рахунку у будь-якому банку. Суду не надано жодного первинного банківського документа, що підтверджував би існування карткових рахунків на ім`я відповідача, рух коштів, по таких карткових рахунках.

Як вбачається з копії кредитного договору, останній не містить будь-яких даних про видачу кредитної або платіжної картки, її виду та строку дії.

У постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 569/7648/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Позивачем не надано жодного доказу на підтверджують обставини перерахування відповідачу кредитних коштів. У п. 2.1. Договору про надання споживчого кредиту зазначено, що надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. У п. 2.4. Договору зазначено, що кредит вважається наданим в день перерахування суми кредиту товариством. У Паспорті споживчого кредиту також зазначено, що спосіб надання кредиту: шляхом перерахування кредитодавцем коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем. Отже, кошти мають бути перераховані саме товариством (а не третьою особою), шляхом перерахування на картковий рахунок; надана інформація про кредитну картку, яку неможливо ідентифікувати, оскільки зазначена лише частина номеру картки (10 цифр з 16 необхідних). Лист містить дані про призначення платежу в сумі 12500 грн. зарахування на картку № НОМЕР_1 . Він не містить дані про отримувача платежу, призначення коштів, зазначено призначення платежу: «зарахування на карту».

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є його аналітичним документом, складеним в односторонньому порядку, тому не є безспірним доказом обставини видачі кредиту та наявності боргу.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до засади диспозитивності цивільного судочинства, визначеної ст. 13 ЦПК України, суд не може збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених самим ЦПК України.

У даній справі відсутні підстави для збирання доказів судом, а тягар збирання і подання доказів повністю покладається на позивача.

Наданих суду доказів в їх сукупності - недостатньо для підтвердження обставини отримання відповідачем від позивача кредитних коштів. Оскільки ця обставина - не доведена, не доведена підстава для виникнення у відповідача будь-яких зобов`язань повернути такі кошти та сплатити відсотки за користування ними. У зв`язку з чим позов не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати належить покласти на позивача.

Керуючись статтями 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження за адресою: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, Львівська область, ;

- відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 13.03.2025 року.

Суддя Олена ЗАМША