Справа №345/515/25
Провадження № 2/345/505/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом позовом ОСОБА_1 за участі представника адвоката Іваніва Олега Богдановича до Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не склав. Ще за життя спадкодавець мав невиконане грошове зобов`язання перед позивачем на загальну суму 4000 доларів США, що підтверджується розпискою. Ще за життя ОСОБА_2 добровільно виконував грошове зобов`язання і фактично ним було сплачено позивачу 1250 доларів США. Станом на час смерті ОСОБА_2 на ІНФОРМАЦІЯ_1 останній мав невиконане грошове зобов`язання перед позивачем на суму 2750 доларів США. В серпні 2021 року йому стало відомо про те, що ОСОБА_2 помер. Оскільки на час смерті ОСОБА_2 йому належало нерухоме майно, а саме: земельна ділянка кадастровий номер: :01:004:0059, площею 0,3586 га для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка кадастровий номер: :01:004:0057, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка кадастровий номер: :01:004:0058, площею 0,052 га для ведення особистого селянського господарства та домоволодіння по АДРЕСА_1 позивач на правах кредитора 31.01.2022 року звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Бабича В.Л. із вимогою до спадкоємців ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нотаріус ОСОБА_3 повідомив, що ніхто із кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не заявляв до нотаріальної контори про відкриття спадщини. Також нотаріусом було направлено до Войнилівської селищної ради Калуського району листа про вирішення питання про відумерлість спадщини. Оскільки відповідач ніяких дій щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_2 не вчиняв, тому позивач самостійно на правах кредитора звернувся до Калуськго міськрайонного суду із заявою про визнання вищевказаного нерухомого майна відумерлою спадщиною. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 24.07.2023 року визнано відумерлою спадщину: земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0059, площею 0,3586 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Лука Калуського району Івано-Франківської області; земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0057, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0058, площею 0,052 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по в с. Лука Калуського району Івано-Франківської області; домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належало померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також цим рішенням суду передано як відумерлу спадщину у власність Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області вищевказане майно. А тому просить стягнути із відповідача 2750,00 доларів США.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та без участі його представника, позов підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, справу просить розглянути у його відсутності.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.02.2019 року ОСОБА_2 зобов`язався виплачувати ОСОБА_1 або його дружині ОСОБА_4 щомісячно з березня 2019 року не менше 50 доларів США до повного погашення боргу у розмірі 4000 доларів США, що підтверджується розпискою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 8 від 17.05.2023 року.

Станом на час смерті ОСОБА_2 останній мав невиконане грошове зобов`язання перед ОСОБА_1 на суму 2750 доларів США.

Як вбачається із відповіді Войнилівської селищної ради за №02-25/1566 від 26.10.2022 року нотаріусу Бабичу В.Л., за ОСОБА_2 числиться житловий будинок по АДРЕСА_1 , заповіт від його імені не посвідчувався, наявна первинна реєстрація на вищевказаний житловий будинок на його ім`я.

Як вбачається зі змісту відповіді нотаріуса Бабича В.Л. за №109/02-14 від 17.05.2023 року ніхто із кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не заявляв до нотаріальної контори про відкриття спадщини. Нотаріусом направлено до Войнилівської територіальної громади Калуського району листа про вирішення питання про відумерлість спадщини, оскільки після смерті ОСОБА_2 залишилося нерухома майно (зокрема земельна ділянка).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 24.07.2023 року визнано відумерлою спадщину: земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0059, площею 0,3586га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Лука Калуського району Івано-Франківської області; земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0057, площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0058, площею 0,052 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по в с. Лука Калуського району Івано-Франківської області; домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належало померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також цим рішенням суду передано як відумерлу спадщину у власність Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, юридична адреса: вул. Шевченка, 114, смт. Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ 04356478, нерухоме майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0059, площею 0,3586га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Лука Калуського району Івано- Франківської області; земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0057, площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0058, площею 0,052га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по в с. Лука Калуського району Івано-Франківської області; домоволодіння по АДРЕСА_1 .

За правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За правилами ч. 4 ст. 1277 ЦК України територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно достатті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них.

Згідно зі ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. За позовом спадкоємця суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину.

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч. 1,2 ст. 1281 ЦК України).

Відповідно до ч 1. ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до вимоги про повернення коштів ОСОБА_1 звернувся до Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області у порядку ст. 1277 ЦК України, у якій вимагав задовольнити вимоги кредитора повністю, а саме заборгованості у розмірі 2750 доларів США. У цій же вимозі ОСОБА_1 просить в місячний строк сплатити грошові кошти шляхом поштового перерахунку, або в інший зручний спосіб, а також зазначено адресу, куди можна направити відповідь.

Проте, Войнилівською селищною радою Калуського району Івано-Франківської області, не були виконані вимоги ОСОБА_1 щодо задоволення його вимог як кредитора ОСОБА_2 , після смерті якого спадщину визнано відумерлою та передано у власність Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Отже, територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно достатті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них ( частина четверта статті 1277 ЦК України).

Позивачем як кредитором спадкодавця належними та допустимими доказами доведено обставини щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

До обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1281 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна».

Проте, представник відповідача Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, у судове засідання не з`явився, відзиву проти позову не подав, тобто, представником Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області не виконано обов`язку щодо доведення обсягу спадкового майна та його вартості.

Щодо питання повернення коштів саме в доларах США то слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц зробила правовий висновок, що: «Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України»

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 щодо стягнення 2750 доларів США підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Ч.2ст.141 ЦПК України передбачено,що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

В інших судових рішеннях Верховний Суд також формував правову позицію щодо самостійного зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Схожих висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 02 липня 2020 року по справі № 362/3912/18 і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 201/14495/16-ц у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року, самостійно зменшивши судові витрати на професійну правничу допомогу, виходячи із критеріїв реальності та розумності вартості адвокатського гонорару. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги, договір про надання правових послуг адвокатом Іванів О.Б. від 05.10.2022, розрахунок-перелік послуг, які надані (надаватимуться) адвокатом, квитанція від 06.02.2025 на суму 20 000 грн.

З врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 20000,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.

А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.141, 258, 259, 264-265, 279, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 1231, 1677, 1281, 1282 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області (код )на користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 суму боргу у розмірі 2750 доларів США.

Стягнути з Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду і протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: