Справа № 211/7518/24
Провадження № 2/211/570/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2025 року

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костенко Є.К.

за участю секретаря судового засідання Гоєнко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2024 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, просять визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 27 травня 1997 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенко О.А. за реєстровим номером 644, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів - ОСОБА_4 , актовий запис про смерть № 1293, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів - ОСОБА_5 , актовий запис про смерть № 751, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 603. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є позивачі - доньки спадкодавця - ОСОБА_4 . Спадкове майно після смерті матері складається із житлового будинку із господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який належить спадкодавцю на підставі договору купівлі - продажу, від 27 травня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенко О.А, за реєстрованим номером 644 та земельної ділянки площею 0,1136 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ДП № 082910, виданого на підставі рішення міської ради від 28 травня 2003 року № 863 та договору купівлі - продажу від 27 травня 1997 року. Договір купівлі - продажу зареєстрований в Криворізьке Бюро Технічної інвентаризації, що підтверджується реєстраційним штампом, проставленим на примірнику договору. Тобто, за життя спадкодавець придбала у власність на підставі вказаного договору купівлі - продажу житловий будинок та земельну ділянку. Мати позивачів проживала до дня своєї смерті за вказаною адресою, разом із позивачем - донькою - ОСОБА_2 , мати позивачів була зареєстрована у будинку, сплачувала комунальні платежі, обробляла город, тобто користувалась будинком на законних підставах. За змістом даного договору ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_3 житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, яка приватизована згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, серія ДП на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народжених депутатів № 398/1 від 14 серпня 1996 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 331 від 11 листопада 1996 року. Зазначений договір є дійсним, не оскаржений в суді, на підставі вказаного договору, спадкодавець отримала у власність земельну ділянку, оригінал договору знаходиться у позивачів. Позивачі прийняли спадщину після смерті матері, а саме - ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини за законом до нотаріуса, ОСОБА_2 проживала із мамою за однією адресою, тому спадщину прийняла фактично, спадкоємці звернулись до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської О.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері за законом на спадкове майно, надали нотаріусу всі необхідні документи для заведення спадкової справи. Позивачі є єдиними спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, заповіт за життя матері позивачів не посвідчувався, свідоцтво про право на спадщину за вказане спадкове майно не видане. Після спливу визначеного законом строку, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки спадкоємцями нотаріусу був наданий договір купівлі - продажу житлового будинку, викладений на спеціальному бланку нотаріального документу ААЕ № 280077, нотаріусом було здійснено перевірку справжності кожного аркушу документу, який викладений на спеціальних бланках та подається для вчинення нотаріальної дії за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів згідно з Порядком ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 04 листопада 2009 року № 2053/5, інформаційна довідка про перевірку спеціального бланку нотаріального документу долучається до примірника нотаріального документу (договору, довіреності, свідоцтва тощо), який зберігається у справах нотаріуса. Під час проведення вказаної перевірки бланка ААЕ № 280077, на якому викладений договір, було виявлено, що згідно з даними єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, інформація про отримання та витрачання зазначеного бланку відсутня. Згідно з даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (Єдиного реєстру нотаріусів) - нотаріус ОСОБА_6 припинив нотаріальну діяльність 04 травня 2006 року, згідно з відомостями, отриманими в Криворізькій філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, місце знаходження нотаріальних документів не відоме, зі вказаних підстав нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 липня 2017 року, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та рекомендовано визнати вказаний договір дійсним. Оскільки нотаріус відмовила позивачам у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті матері, позивачі вимушені звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням судового засідання, витребувано від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської Оксани Олександрівни (50026, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, просп. Південний, буд. 26, прим. 43) належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 січня 2025 року від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської Оксани Олександрівни надійшли витребувані документи.

11 лютого 2025 року підготовче провадження по справі було закрите, справу призначено до розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача та позивачі не з`явились, надали суду письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача до суду не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, зазначив, що заперечень проти заявлених позовних вимог не має, при винесені рішення покладається на розсуд суду.

Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 603 (а.с. 22, 23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів - ОСОБА_5 , актовий запис про смерть № 751, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів - ОСОБА_4 , актовий запис про смерть № 1293, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 19).

За життя 27.05.1997 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено Договору купівлі продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А, зареєстрований в Криворізькому бюро технічної інвентаризації, номер в реєстрі 644 (а.с. 24).

За умовами зазначеного договору ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_3 житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, яка приватизована згідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народжених депутатів № 398/1 від 14 серпня 1996 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 331 від 11 листопада 1996 року (а.с. 24).

Покупець 20.06.1997 зареєстрував цей договір в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації, про що проставлена відмітка на зворотній сторінці договору (а.с. 24 зворот).

Земельна ділянка, площею 0,1136 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ДП № 082910, виданого на підставі рішення Криворізької міської ради від 28 травня 2003 року № 863 та договору купівлі - продажу від 27 травня 1997 року № 644 (а.с. 25).

Для реалізації свого спадкового права позивачі після смерті ОСОБА_4 звернулись до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської О.О. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 , але отримали від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що під час проведення вказаної перевірки бланка НОМЕР_3 , на якому викладений договір, було виявлено, що згідно даних єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, інформація про отримання та витрачання зазначеного бланку відсутня. Згідно даних Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (Єдиного реєстру нотаріусів) - нотаріус Глущенко Олександр Анатолійович припинив нотаріальну діяльність 04 травня 2006 року, згідно до відомостей, отриманих в Криворізькій філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, місце знаходження нотаріальних документів не відоме (а.с. 28, 29).

Факт родинних відносин між позивачами та спадкодавцем підтверджено свідоцтвами про народження та документами, що посвідчують укладання шлюбу позивачами (а.с. 11-13, 17, 18).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Оскільки спірний договір купівлі-продажу житлового будинку укладався сторонами 27.05.1997, тому до даних правовідносин необхідно застосувати норми матеріального права, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України (в редакції 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року), а саме якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частина 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) і ч. 2 ст. 220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладання не відповідала встановленим законом вимогам.

Як свідчать матеріали справи, Договір купівлі-продажу житлового будинку підписаний сторонами правочину - продавцем ОСОБА_3 і покупцем ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенко О.А, зареєстрований в Криворізькому БТІ, номер в реєстрі 644.

Згідно до п. 3 Договору, продаж вчинений за 12227 гривень, які Покупець сплатив Продавцю при підписанні цього Договору.

Згідно до п. 6 Договору, право власності на житловий будинок, який є предметом цього договору виникає у Покупця з моменту підписання договору купівлі - продажу.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин.

Згідно ст. 47 цього Кодексу, недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

Оскільки Договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідав волі сторін, умови договору ними виконані в повному обсязі, договір був нотаріально посвідчений та пройшов відповідну державну реєстрацію, не оскаржений в суді, на підставі вказаного договору, спадкодавець отримала у власність земельну ділянку, оригінал договору знаходиться у позивачів, суд вважає, що є підстави для визнання його дійсним.

Питання щодо стягнення судового збору з відповідача позивачами не заявлено.

Керуючись ст.ст. 5, 328 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 27 травня 1997 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А. за реєстровим номером 644, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.03.2025.

Суддя Є.К. Костенко