Справа № 472/1005/24
Провадження №2/472/81/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Чорної О.В.,
представника позивача - адвоката Губської Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у с-щі Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нежитлового приміщення, що перебуває у спільній частковій власності,
26 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нежитлового приміщення, що перебуває у спільній частковій власності.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 є власником 68/100 часток нежитлової будівлі загальною площею 189,2 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - нежитлової будівлі "Магазин" загальною площею 137,7 кв. м., яка складається з: № 1 - торгівельної зали загальною площею 70,4 кв. м.; № 2 - підсобного приміщення загальною площею 34,8 кв. м.; літ. Апд - підвального приміщення загальною площею 32,5 кв. м. Інші 32/100 частини вищевказаної нежитлової будівлі належать відповідачу ОСОБА_2 , а саме - нежитлова будівля магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " загальною площею 51,5 кв. м.
На сьогоднішній день позивач бажає продати належну йому частку будівлі, а відповідач не бажає скористатись своїм переважним правом викупити його частку. Таким чином, відчужити частку будівлі третім особам без поділу будівлі неможливо. За такого, у позивача виникла необхідність здійснити поділ будівлі в судовому порядку.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, однак забезпечив участь в судовому засіданні свого представника - адвоката Губської Ю.О., яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, просила не стягувати з відповідача судовий збір, який сплатив позивач за позовну заяву.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. 04 грудня 2024 року ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій зазначив, що він визнає позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, а розгляд справи просить провести у його відсутність.
Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Губської Ю.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 68/100 часток нежитлової будівлі загальною площею 189,2 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - нежитлової будівлі "Магазин" загальною площею 137,7 кв. м., яка складається з: № 1 - торгівельної зали загальною площею 70,4 кв. м.; № 2 - підсобного приміщення загальною площею 34,8 кв. м.; літ. Апд - підвального приміщення загальною площею 32,5 кв. м. Вказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності, витягом з Державного реєстру правочинів, копією договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі, технічним паспортом нежитлової будівлі та довідкою Веселинівської філії КП "ММБТІ" № 3-65 від 10.08.2024 року (7-9, 13-18).
Також, судом встановлено, що інші 32/100 частини вищевказаної нежитлової будівлі належать відповідачу ОСОБА_2 , а саме - нежитлова будівля магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " загальною площею 51,5 кв. м., що підтверджується довідкою Веселинівської філії КП "ММБТІ" № 3-65 від 10.08.2024 року (а.с. 13).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).
Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. (ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України).
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.ч. 1-2 ст. 367 ЦК України).
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».
В матеріалах справи наявний висновок Веселинівської філії КП "ММБТІ" № 3-66 від 10.08.2024 року (а.с. 10), відповідно до якого виділ належних позивачу 68/100 часток нежитлової будівлі є технічно можливим. Заперечень проти такого виділу від співвласника нежитлової будівлі не надійшло.
Таким чином, за встановлених обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що представник позивача не просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача, сплаченого позивачем судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нежитлового приміщення, що перебуває у спільній частковій власності, - задовольнити повністю.
Здійснити поділ в натурі нежитлової будівлі загальною площею 189,2 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Новосвітлівка Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в натурі в окремий об`єкт належні йому 68/100 частин із нежитлової будівлі загальною площею 189,2 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - нежитлову будівлю " ОСОБА_3 " загальною площею 137,7 кв. м., яка складається з: № 1 - торгівельної зали загальною площею 70,4 кв. м.; № 2 - підсобного приміщення загальною площею 34,8 кв. м.; літ. Апд - підвального приміщення загальною площею 32,5 кв. м.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Новосвітлівка Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на відокремлену нежитлову будівлю "Магазин" загальною площею 137,7 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: № 1 - торгівельної зали загальною площею 70,4 кв. м.; № 2 - підсобного приміщення загальною площею 34,8 кв. м.; літ. Апд - підвального приміщення загальною площею 32,5 кв. м.
Виділити у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , в натурі в окремий об`єкт належні йому 32/100 частин із нежитлової будівлі загальною площею 189,2 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - нежитлову будівлю магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " загальною площею 51,5 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на нежитлову будівлю загальною площею 189,2 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 07 лютого 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко