УХВАЛА

13 березня 2025 року

м. Київ

справа № 610/504/23

провадження № 61-2749ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув повідомлення-вимогу скаргу контроферту на оферту ОСОБА_1 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області

від 28 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 16 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання порушення права на працю,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду повідомлення-вимогу скаргу контроферту на оферту на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 28 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 січня 2025 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій (стаття 25 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до статті 391 ЦПК України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції із повідомленням-вимогою скаргою контрофертою на оферту, у якій просить скасувати ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 28 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 січня 2025 року, проте, оскаржувані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги на них.

Крім того, у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником не зазначено обов`язкові реквізити учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних

осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення (ухвала), що оскаржується; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); клопотання особи, яка подає скаргу; перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Крім того, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги (пункт 3 частини першої статті 389 ЦПК України).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (абзац 6 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення чи ухвалу суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову чи ухвалу апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз повідомлення-вимоги скарги контроферти на оферту свідчить, що її мотивувальна частина складається із викладення обставин справи та містить формальне посилання на неправильність та незаконність судового рішення.

Отже, заявнику необхідно надіслати уточнену касаційну скаргу із зазначенням реквізитів усіх учасників справи, копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, повідомлення-вимога скарга контроферта на оферту підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повідомлення-вимогу скаргу контроферту на оферту ОСОБА_1 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області

від 28 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 16 січня 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 14 квітня 2025 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун