Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Тесленко Т. В.,

за участю секретаря

судового засідання Климченко А. О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Комаренко О. В.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Тимошенка Д. В.,

представника третьої особи Чалікова Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Комаренко Оксана Валеріївна, до ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Тимошенко Дмитро Володимирович, співвідповідач ОСОБА_3 , який діє через свого законного представника - його матір ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо спору Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту постійного перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2024 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача Комаренко Оксана Валеріївна, до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного перебування на утриманні.

Позивач ОСОБА_1 прохала суд встановити факт, що ОСОБА_1 постійно перебувала на утриманні свого онука ОСОБА_4 , в тому числі й на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , що потрібно їй для отримання одноразової грошової допомоги.

20 червня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначене підготовче засідання на 22.07.2024, яке в подальшому відкладено на 26.09.2024.

26.09.2024 в підготовчому засіданні представник позивача - адвокат Комаренко О. В. заявила клопотання про залучення до участі в справі як:

- співвідповідача малолітнього сина ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через законного представника його матір ОСОБА_2 ;

- третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору Міністерство оборони України.

Прохала витребувати у третьої особи Міністерства оборони України інформацію, на підставі якого документу начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 видав солдату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку № 583 від 06.05.2022 про перебування на його утриманні сім`ї в певному складі.

Ухвалою суду від 26.09.2024 залучено до участі у справі як співвідповідача малолітнього сина ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через законного представника його матір ОСОБА_2 .

Встановлено законному представникові співвідповідача строк до 14 жовтня 2024 року:

- для можливого подання ним до суду відзиву на позовну заяву та всіх письмових доказів, що підтверджують заперечення проти позову;

- надіслання позивачеві копій відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин повідомлено, що суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору Міністерство оборони України.

Витребувано у третьої особи Міністерства оборони України інформацію, на підставі якого документу начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 видав солдату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку № 583 від 06.05.2022 про перебування на його утриманні сім`ї в певному складі.

Встановлено третій особі строк до 14 жовтня 2024 року для можливого подання нею можливих пояснень чи заперечень щодо позову.

Розгляд справи відкладено на 30.10.2024.

30.10.2024 в підготовче засідання представником третьої особи Міністерства оборони України надано суду пояснення щодо позову, в яких заявлене клопотання про залучення до участі в справі третьої особи - військової частини НОМЕР_1 .

Представник позивача - адвокат Комаренко О. В. не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Представник відповідача - адвокат Тимошенко Д. В., відповідач та представник співвідповідача - ОСОБА_2 при вирішенні клопотання покладалися на розсуд суду.

Оскільки вказаною військовою частиною було видано довідку № 583 від 06.05.2022, яка заявлена у справі як доказ для можливого встановлення факту постійного перебування на утриманні військового ОСОБА_4 заявниці, то ухвалою суду від 30.10.2024 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору військову частину НОМЕР_1 .

Витребувано у третьої особи військової частини НОМЕР_1 інформацію, на підставі якого документу начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 видав солдату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку № 583 від 06.05.2022 про перебування на його утриманні сім`ї в певному складі.

Встановлено третій особі строк до 29 листопада 2024 року для можливого подання нею можливих пояснень чи заперечень щодо позову.

Викликано в підготовче засідання свідків, заявлених сторонами у справі.

Розгляд справи відкладено в підготовче засідання на 29 листопада 2024 року.

29.11.2024 в підготовчому засіданні представник відповідача адвокат Тимошенко Дмитро Володимирович заявив клопотання про витребування доказів, в якому прохав поновити процесуальний строк на подання такого клопотання, посилаючись на те, що витребувана інформація підтвердить або спростує викладені у відзиві обставини щодо наявності або відсутності доходів позивача, розміру доходів позивача, наявність або відсутність доходів ОСОБА_4 , факту пересилання коштів на рахунок/картку позивача.

Сторона позивача заперечувала проти задоволення клопотання.

Ухвалою суду від 29.11.2024 клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича про витребування доказів задоволено. Поновлено процесуальний строк на подання клопотання про витребування доказів. Витребувано з Головного упраління ДПС у Полтавській області відомості про доходи:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , за 2009-2022 роки;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , за 2009-2022 роки.

Витребувано з Акціонерного товариства "ОЩАДБАНК" інформацію про рух коштів по банківських рахунках за 2009-2022 роки:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Витребувано з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" інформацію про рух коштів по банківських рахунках за 2009-2022 роки:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Розгляд справи відкладено на 23.01.2025.

Ухвала суду від 29.11.2024 виконана, витребувані докази надіслані до суду вчасно.

25.01.2025 учасники процесу в підготовче засідання не з`явилися, однак від сторони позивача та сторони відповідача надійшли до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не заперечували. Інші учасники процесу жодних клопотань чи заяв до суду не надавали.

Ухвалою суду від 23.01.2025 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до розгляду по суті на 21.02.2025.

21.02.2025 в судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити. Відповідач та його представник прохали відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не перебував на утриманні свого онука, на підтвердження чого у справі є всі докази. Представник третьої особи військової частини НОМЕР_1 при ухваленні рішення покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, однак 14.10.2024 в свої письмових поясненнях прохав суд розгляд справи проводити за його відсутності та відмовити в задоволенні позову (а.с.139 -141).

Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

В матеріалах є відомості, що ОСОБА_1 була опікуном неповнолітнього ОСОБА_4 ,1990 р.н., що підтверджується рішенням № 89 від 27.02.1998 (а.с.22). Факт того, що вона була його рідною бабою, як зазначається в позові, визнано відповідачем та підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойових завдань із забезпечення національної безпеки і оборони ОСОБА_4 загинув ( а.с.17,18,19-20,21).

У жовтні 2022 року позивачка звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 для отримання одноразової грошової допомоги, що передбачена п. 2 Полтанови КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» як отримувач такої допомоги в розумінні ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Проте, позивачка отримала відмову та відповідне роз`яснення, що до визначених п. 10 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 документів, додатково необхідно надати документ, який підтверджує факт, що вона перебувала на утриманні свого онука ОСОБА_4 .

На підтвердження того, що ОСОБА_4 опікувався своє бабусею, позивачка надала суду рішення місцевого суду м. Дзержинська Донецької області від 28.05.2002, де зазначається, що ОСОБА_8 ,1968 року народження, визнана безвісно відсутньою (а.с.23-24), а рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради встановлено над неповнолітніми її дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 опіку, призначено опікуном ОСОБА_1 , оскільки їх батько ОСОБА_11 помер 1993 року, а мати виїхала в м. Ташкент (а.с.22). Брат ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , 1994 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В позові зазначалося, що з самого народження ОСОБА_4 проживав з позивачкою, яка замінила йому батьків і доглядала, опікувалася ним все життя. З моменту досягнення повноліття й до ІНФОРМАЦІЯ_8 постійно допомагав своїй бабі, забезпечував продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, проживав з нею. Окільки місце роботи онука було Дзержинський фенольний завод у с-ще. Нью-Йорк, він щоденно приходив до неї та допомагав по господарству та в подальшому, після свого одруження продовжував щодня навідувати її.

За довідкою, виданою 14.11.2022 головою та членами вуличного комітету с-ще. Нью-Йорк Донецької області ОСОБА_4 допомагав, утримував та постійно навідував позивачку (а.с.27).

ОСОБА_4 з 2019 року перебував на службі ЗСУ. Військова частина була розташована поблизу с-ще. Нью-Йорк, де проживала його баба. Під час відгулів та вихідних онук навідував її та проживав частіше ніж вдома.

Інші особи, рідні та близькі, які могли б утримувати та забезпечувати позивача, за її твердженням, відсутні, оскільки чоловік ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.26).

Позивачка наголошувала, що протягом всього життя її онук допомагав їй з прибиранням житла, рубав дрова, обробляв присадибну ділянку, здійснював ремонтні роботи, закупляв продукти харчування та медикаменти, за потреби возив до лікарів, надавав допомогу у користуванні засобами зв`язку та інформаційно-комунікаційними технологіями.

Військовою частиною НОМЕР_1 було видано довідку з особої справи померлого ОСОБА_4 за № 583 від 06.05.2022 про те, що дійсно на його утриманні, окрім відповідачки та її сина, перебувала і ОСОБА_1 ,1939 року народження (а.с.25).

У відзиві на позов відповідачка заперечувала проти факту перебування позивача на утриманні її чоловіка, оскільки ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , до вступу у навчальний заклад у м. Донецьку, коли йому було ще 17 років, а саме до вересня 2008 року, що підтверджується відповідними відмітками у паспорті ОСОБА_4 (а.с.81-82). Так, ОСОБА_4 був прописаний у житлі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до 09.09.2008 року. Потім ОСОБА_4 проживав у гуртожитку навчального закладу за адресою: АДРЕСА_2 , де й був прописаний 17.09.2008. Вже з 2010 року до 2012 був прописаний за колишньою адресою.

В подальшому ОСОБА_4 проживав за іншими адресами та більше ніколи не проживав разом з ОСОБА_1 . Тому твердження в заяві, що до одруження ОСОБА_4 проживав з ОСОБА_1 , за твердженням ОСОБА_2 є неправдою.

Відповідачка познайомилась з ОСОБА_4 в 2015 році. З цього часу ОСОБА_4 дуже рідко спілкувався з ОСОБА_1 . Розказував, що в нього з нею конфлікт. З жовтня 2015 року відповідачка ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали разом в орендованій квартирі в смт. Нью-Йорк. 10.03.2016 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_3 , який є дитиною з інвалідністю, тому потребував постійно ліків дорогої вартості. Великих доходів сім`я не мала та потребувала коштів. ОСОБА_4 отримував мінімальну заробітну плату. Відповідачка з 2016 по 2019 роки перебувала в неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною. Через це сім`я, зокрема, ОСОБА_4 , взагалі не мали можливості утримувати ОСОБА_1 . За весь цей час ОСОБА_4 не забезпечував ОСОБА_1 ні продуктами, ні ліками, ні засобами гігієни. Ніколи не возив до лікарні, не прибирав житло, не рубав дрова, не обробляв присадибну ділянку та таке інше. З 28.08.2019 ОСОБА_4 вступив на військову службу у ЗСУ до військової частини НОМЕР_4 на підставі контракту та з цього часу рідко бував вдома. Останній раз ОСОБА_4 був вдома та відповідачка його бачила в грудні 2021 року. Будучи на війні ОСОБА_4 отримував заробітну плату та бойову винагороду, та все присилав дружині (відповідачці) на картку на утримання дружини та сина. На скільки відомо відповідачці, в цей час ОСОБА_1 він не утримував та жодних коштів їй на її банківську карту не відсилав.

Відповідачка заперечувала проти доказу у справі, а саме зазначила, що довідка від 14.11.2022 від вуличного комітету, який не є суб`єктом правовідносин, не є ні фізичною, ні юридичною особою, по своїй суті є письмовими поясненнями свідків, які відповідно до ЦПК України не можуть братися до уваги, якщо свідки не давали показання безпосередньо перед судом під присягою. Тому така довідка є неналежним та недопустимим доказом перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 .

В цій довідці не зазначено джерело обізнаності щодо опіки, перебування на утриманні, не зазначені конкретні факти, які б свідчили про утримання особи, про постійність та основне джерело засобу до існування ОСОБА_1 . Позивачка не вказує та не доводить факту отримання постійної допомоги від померлого. Та, якщо ця допомога була, то чи була основним джерелом існування ОСОБА_1 . Перебуваючи на війні, єдиним доказом перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 могли бути докази переказу коштів. Таких доказів заявник не надає. Позивач не доводить наявність заробітної плати, пенсії, чи іншого доходу у ОСОБА_4 та її співвідношення з доходами заявника.

Як відомо відповідачці, ОСОБА_1 отримує пенсію та їй допомагають донька та троє онуків, тому посилання про те, що її утримував ОСОБА_4 , тобто був її постійним та основним джерелом до існування є безпідставним.

В письмових поясненнях представник третьої особи МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ зазначає, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Відповідно до частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, зокрема, це: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Частиною 1 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників.

Згідно з ч. 3 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абзацу першого пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023 затверджено «Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану» (даної Порядок №45). Розділом ІV Порядок № 45 передбачено алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати ОГД, відповідно до якого члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2. Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням. Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).

В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони. Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_10 для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення,- готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.

Районні (міські) ТЦКСП, які здійснювали оформлення документів для призначення ОГД повідомляють заявників (з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних) про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання).

ОСОБА_1 вказала, що вона перебула на утриманні померлого військовослужбовця. Втім, Міноборони наголошоє на тому, що позивачкою не було надано доказів на підтвердження наявності/відсутності її доходів та доходів померлого для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання, так як повинно бути доведено, а тому не підтверджено, що дохід померлого був саме єдиним джерелом її доходу. Тому є сумнів про перебування заявниці на утриманні онука. Позивачкою також не надано доказів ні від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області доказів про сплату (відсутність) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за померлим військовослужбовцем протягом вказаного терміну перебування на утриманні заявниці, ні від Державної податкової служби України доказів про доходи (відсутність), отримані нею та померлим військовослужбовцем.

На час видачі військовою частиною НОМЕР_1 довідки №583 від 06.05.2022 була чинною Інструкція з діловодства у Збройних Силах України, Затверджена Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124. Ця Інструкція встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.

Відповідно до пункту 2.1.6. Інструкції, у Збройних Силах України створюються такі види документів (далі документи): наказ, директива, розпорядження, бойовий наказ, бойове розпорядження, окреме доручення (доручення), рішення, протокол, положення, постанова, інструкція, історичний формуляр, формуляр, правила, план, звіт, доповідь, донесення, доручення, акт, звуко- та відеозаписи, програма, алгоритм, рапорт, заява, телеграма, телефонограма, факсограма, службовий лист, довідка, методичні рекомендації, доповідна та пояснювальна записки, протокол, припис, посвідчення про відрядження, відпускний квиток, графік відпусток, обхідний лист та інші документи, розроблені в установленому порядку. Довідка документ інформаційного характеру, що підтверджує факти з життя чи діяльності військовослужбовців (працівників) і різні обставини діяльності військових частин (установ).

Відповідно до пункту 2.9.4.1 Інструкції, довідка на одержання військовослужбовцями та членами їх сімей пільг, передбачених чинним законодавством України, за формами 1 3 (додатки 20, 21, 22), видається військовослужбовцям, а також звільненим з військової служби особам, які стали інвалідами під час проходження військової служби, та членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, батькам та членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби; Довідки надаються для реалізацій пільг, передбачених Законом України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Тому військова частина НОМЕР_1 керувалася Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 при виданні довідки № 583 від 06.05.2022.

У письмових поясненнях третьої особи - Військової частини НОМЕР_1 щодо позову та відзиву зазначено, що посадовими особами 06.05.2022 за вих. №583 було відправлено ОСОБА_1 довідку про те, що на утриманні солдата ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 та виключений 04.04.2022 зі списків особового складу частини, дійсно знаходиться сім`я у складі 3 осіб. Довідка за №583 від 06.05.2022 ймовірно була засвідчена факсимільним підписом начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_14 та на довідці відсутній відтиск мастикової гербової печатки військової частини НОМЕР_1 .

Довідки видаються особовому складу без залишення копій за винятком випадків, коли передбачено їх залишення.

Так, керуючись на той час чинними нормами законодавства України, а саме додатком 28 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, за формою 9, Начальник штабу - перший заступник командира батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 міг видати довідку за №583 від 06.05.2022 на підставі наявних даних у особовій справі солдата ОСОБА_4 .

Встановлення факту перебування особи на утриманні має юридичне значення для одержання спадщини, призначення пенсії у разі втрати годувальника, або відшкодування шкоди, якщо надана допомога була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування тощо. Факт перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа має вирішити у декілька способів: по-перше, особа має право звернутися до органів та організацій за отриманням Довідки про підтвердження факту перебування особи на утриманні; по-друге, подати заяву до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Згідно статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до Закону України Про звернення громадян заявник має право звернутися до відповідного органу (органів місцевого самоврядування, органів соціального захисту населення) із письмовим зверненням для отримання письмового роз`яснення щодо реалізації своїх прав як особа, яка перебувала на утриманні. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК ( 1502-06 )), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62 ЦПК (1501-06).

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що:

- за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ));

- для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) ( 1540-06 )) не менше одного року.

- для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником (статті 456, 457, 461 ЦК).

Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Тому, утриманцем не може бути член сім`ї померлого. Як встановлено у ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Отже, можна дійти висновку, що утриманцем є особа, яка: спільно не проживала зі спадкодавцем; не була пов`язана з ним спільним побутом; не мала зі спадкодавцем взаємних прав та обов`язків.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 592/17552/18. ВС підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Також ВС зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів.

Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі предметом доказування є:

- мета встановлення факту знаходження особи на утриманні;

- відсутність можливості встановити факт знаходження особи на утриманні через відповідні організації, органи місцевого самоврядування (в позасудовому порядку);

- встановлення факту отримання особою постійної допомоги від померлого, якщо ця допомога була основним джерелом існування; - наявність заробітної плати, стипендії, пенсії у заявника і її співвідношення з доходами особи, якій надається допомога;

- непрацездатність заявника.

Позивач жодним належним чином не доводить, що вона дійсно перебувала на утриманні ОСОБА_4 , основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання, відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Позивач не доводить, що вона дійсно не може отримати Довідку про підтвердження факту перебування особи на утриманні від компетентного органу місцевого самоврядування або соціального захисту.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що ОСОБА_1 була опікуном ОСОБА_4 , який до одруження постійно проживав зі своєю бабусею. Він приходив до бабусі, допомагав їй, купував продукти, після одруження не так часто відвідував бабусю, приходив до неї на день народження, на вечерю, на новий рік. ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_7 пояснив, що є зятем ОСОБА_1 , однак навіть коли ОСОБА_4 пішов на службу до ЗСУ, він позичав гроші в його доньки та в його онуки. ОСОБА_4 позичав неодноразово кошти для того, щоб купити продукти для бабусі. Свідок ОСОБА_7 також пояснив, що як ОСОБА_4 так і він особисто купував продукти для ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суду пояснили, що після 2016 року ОСОБА_2 одружилася з ОСОБА_9 та спільно з ним проживала в місті Торецьк Донецької області. Після народження дитини ОСОБА_2 перебувала три роки у відпустці по догляду за дитиною. Її утримував чоловік ОСОБА_4 . Свою бабусю ОСОБА_17 фізично не міг утримувати, бо проживав в іншому місті, він міг деколи відвідувати свою бабусю, купувати їй хліба. Сім`я ОСОБА_4 потребувала значних коштів на лікування дитини, а тому вони брали кредитні кошти та позичали гроші.

Оскільки в судовому засіданні заявлені позивачкою вимоги не були підтверджені належними й допустимими доказами, то в задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Комаренко Оксана Валеріївна, до ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Тимошенко Дмитро Володимирович, співвідповідач ОСОБА_3 , який діє через свого законного представника - його матір ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо спору Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту постійного перебування на утриманні, потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Комаренко Оксана Валеріївна, до ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Тимошенко Дмитро Володимирович, співвідповідач ОСОБА_3 , який діє через свого законного представника - його матір ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо спору Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту постійного перебування на утриманні відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

07.03.2025 складено повне судове рішенняи.

Суддя