КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 757/15194/24-ц

номер провадження 22-ц/824/4406/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Момотюк А.І.,

представник відповідача Свіршкова І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року /суддя Шролик І.С./

у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигирін Андрій Олегович, ОСОБА_3 , державний реєстратор відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Наталія Іванівна про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Момотюк А.І. звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 30 жовтня 2023 року № 3785/5.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. /т. 1 а.с. 192-196/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що від моменту прийнятого рішення №67799685 (30.05.2023) до моменту подачі скарги №17-07/21 (18.10.2023) пройшло більше чотирьох місяців, тобто передбачений нормами законодавства строк на подання такої скарги (повідомлення) був порушений. Судом першої інстанції не було враховано того факту, що виходячи з оскарженого наказу, прийнятого відповідачем, фактично зводиться нанівець можливість позивача передбачувати та усвідомлювати подальші дії, враховуючи те, що у зв`язку з відсутністю належного законодавчого врегулювання розгляду таких повідомлень Міністерством юстиції України, будь-який державний реєстратор наділений правом звернутися до Міністерства юстиції України з повідомленням про виявлені ним факти використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами, що матиме наслідком анулювання рішення державного реєстратора, яким визнається/скасовується речове право третіх осіб. Вказувала, що на Міністерство юстиції України покладено обов`язок забезпечення участі заінтересованих осіб у розгляді скарги шляхом належного повідомлення з метою реалізації їхнього права на захист, подання відповідних пояснень. Наголошувала, що процедурні порушення розгляду скарги обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування оспорюваного наказу. Вказувала, що вбачається порушення в діях відповідача частини третьої, абзацу першого частини четвертої та пункту першого абзацу п`ятого частини шостої статті 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом з тим, в оскарженому рішенні даним обставинам оцінка судом надана не була, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначала, що Міністерство юстиції України, скасовуючи відповідні реєстраційні записи, шляхом видачі оскаржуваного наказу, фактично здійснило врегулювання цивільно-правового спору (спору про право) між сторонами стосовно права власності на нерухоме майна та визначення його правового статусу, що, у свою чергу, призвело до скасування права власності позивача на зазначене майно, договір купівлі-продажу не визнавався судом недійсним та ніким не оскаржувався.

Представник Міністерства юстиції України Свіршкова І.В. звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Вказувала, що щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 01.12.2020 у справі № 756/15431/20 накладено арешт на майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження та відчуження. Згідно з відомостями Державного реєстру прав всупереч вимогам статей 3, 10, 18, 24, 26, 27 Закону № 1952-IV на підставі оскаржуваного рішення зареєстровано припинення запису про обтяження на житловий будинок. Зазначене оскаржене рішення прийнято за результатами розгляду заяви від 26.05.2023 №55501407 щодо об`єкта нерухомого майна (земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0025), відмінного від того, щодо якого припинено запис про обтяження на житловий будинок. Крім того, реєстраційна дія проведена за відсутності документів, що підтверджують припинення обтяження щодо квартири. Таким чином, реєстраційна дія проведена на підставі самовільно визначеної заяви щодо іншого об`єкта нерухомого майна та внаслідок, несанкціонованого доступу невстановлених осіб до Державного реєстру прав, а також без документів, що підтверджують припинення запису про обтяження щодо житлового будинку. Вказувала на те, що оскільки встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснювався Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно без розгляду її колегіально. Розгляд скарги невідкладно без розгляду її колегією не передбачає повідомлення заінтересованих осіб. Вказувала і на те, що Мін`юст, приймаючи оскаржений наказ не надавав оцінки законності чи незаконності набуття позивачем права власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Обраний позивачем неналежний спосіб захисту своїх прав, позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 у справі № 756/15431/20, залишеною без змін в порядку апеляційного перегляду, з метою забезпечення кримінального провадження №0003227 від 21 травня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.1 ст.365-2 КК України накладено арешт на майно, яке було предметом злочинного посягання та визнано речовим доказом, на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 , шляхом заборони розпорядження та відчуження. Обтяження зареєстровано в державному реєстрі 09 грудня 2020 року №40997995 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішенням державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Н.І. від 30 травня 2023 року за індексним номером № 67799685 припинено запис про обтяження квартири.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 02 серпня 2023 року укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 . На підставі рішення № 68707421 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. 02 серпня 2023 року проведена державна реєстрація переходу права власності на квартиру від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 . Також внесено зміни до розділу № 000, відкритого на квартиру, а саме: додано відомості про ціну нерухомого майна, встановлену у договору, та змінено адресу квартири.

18 жовтня 2023 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга державного реєстратора Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Н.І. вх. № щодо державної реєстрації, проведеної з використанням її ідентифікаторів доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вона зазначає, що дізналася про те, що прийняте нею рішення від 30 травня 2023 року № 67799685 щодо іншого об`єкту нерухомості, використано для припинення запису про обтяження № 40997995 від 09 грудня 2020 року на квартиру АДРЕСА_2 .

Зі скарги державного реєстратора та доданих документів встановлено, що вона не приймала рішення про скасування обтяження, під даним номером реєстраційної дії, вона приймала рішення щодо іншого об`єкта нерухомого майна (земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0025).

Міністерством юстиції України 20 жовтня 2023 року надіслано до ДП «Національні інформаційні системи» лист № 138086//33.1.1 щодо надання інформації по скарзі ОСОБА_5 .

Листом № 4949/04-11 ДП «Національні інформаційні системи» 27 жовтня 2023 року повідомлено про несанкціонований доступу невстановлених осіб до Державного реєстру прав, через ураження комп`ютера користувача шкідливим програмним забезпеченням й отриманням зловмисниками повного контролю над ним, у наслідок нехтування користувачем рекомендацій з дотримання кібергігієни та договірних технічних вимог до комп`ютерного робочого місця, призначеного для роботи з Єдиних та Державних реєстрів, створення та функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України…».

Міністерством юстиції України 30 жовтня 2023 року прийнято наказ № 3785/5 «Про задоволення скарги», за яким вирішено: Скаргу державного реєстратора Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Наталії Іванівни від 18.10.2023 задовольнити. Визнати прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення про державну реєстрацію прав від 30.05.2023 № 67799685 державного реєстратора Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Наталії Іванівни в частині припинення запису про арешт № 40997995. Визнати прийнятим з порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення про державну реєстрацію прав від 02.08.2023 № 68707421 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна А.О.

Спір між сторонами виник з приводу законності прийнятого Міністерством юстиції України наказу № 3785/5 від 30 жовтня 2023 року «Про задоволення скарги» та анулювання державної реєстрації про скасування обтяження на квартиру та скасування реєстрації її подальшого відчуження.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався нормами ст. 321 ЦК України про те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Тобто державна реєстрація права власності (зокрема, нерухомого майна) закріплена законом як складовий елемент процедури набуття права власності.

Разом з цим, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», крім визнання та підтвердження державою таких прав, також спрямований на їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 зазначеного Закону, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Оскарження рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав до Міністерства юстиції України є додатковим механізмом захисту права власності. Таке оскарження може бути оперативним механізмом захисту державою порушених помилковими діями та рішеннями державного реєстратора прав власника, однак не може підміняти собою судовий розгляд.

Міністерство юстиції України оцінює помилковість дій та рішень державного реєстратора, однак не досліджує помилки або протиправні дії скаржника, інші аспекти захисту прав власника нерухомого майна. Тобто Міністерство юстиції України оцінює законність проведеної державним реєстратором адміністративної процедури, а не вирішує по суті спір.

Міністерство юстиції України у межах своїх повноважень здійснює контроль у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Правові засади та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульовано окрім Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) також Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Порядок та процедура розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав визначено статтею 37 Закону № 1952-IV та Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128.

Абзацом першим частини першої статті 37 Закону № 1952-IV встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає, серед іншого, скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Законом України від 03 травня 2023 року № 3103-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення непорушності майнових прав» внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та унормовано повноваження Міністерства юстиції України щодо прийняття рішень у разі встановлення порушень при проведенні державної реєстрації прав на нерухомість. Зокрема, до повноважень Міністерства юстиції України, його територіальних органів віднесено визнання прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювання рішення державного реєстратора (про державну реєстрацію прав, про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України (пункт 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Пунктом 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону України № 3103-ІХ, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що в разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора (про державну реєстрацію прав, про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України.

Підставами для визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є, зокрема, Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктами 1, 2-1, 4 частини першої статті 3 цього Закону. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну засаду державної реєстрації прав (з посиланням на відповідне положення цього Закону), з порушенням якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв в межах наданих повноважень в спосіб визначений законом.

Як встановлено з тексту скарги та наданих матеріалів, реєстратор виявила 18 жовтня 2023 року несанкціонований вхід в систему з використанням її ідентифікатора й одразу подала відповідну скаргу й сповістила правоохоронні органи.

Доказів того, що про таку обставину стало відомо раніше, не надано.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком ( абз. 2 п. 2 Порядку 1128).

Абзацом 2 п. 8 Порядку № 1128 передбачено, що у разі встановлення наявності очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно без розгляду її колегіально.

Так, при чинності встановленого обмеження ухвалою слідчого судді від 01 грудня 2020 року щодо заборони відчуження спірного об`єкту нерухомого майна, його реалізація була б неможливою. Отже, саме скасування обтяження у вигляді заборони реалізації, застосоване в межах кримінального провадження, дозволило вчинити відчуження квартири.

Встановивши наявність очевидних порушень закону в рішенні державного реєстратора, яка сповістила що не приймала цього рішення про скасування обтяження й відомості внесені без достатніх правових підстав через несанкціонований доступ з використанням ідентифікатора й внесення завідомо неправдивих відомостей до реєстру, розгляд такої скарги правомірно здійснено Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно, в найкоротший термін, наступного робочого дня, після отримання інформації ДП «НАІС».

Доводи апеляційної скарги, щодо скасування права власності та втручання реєстратора у право власності, апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що право власності в даному випадку не скасовувалось, фактично відбулось поновлення обтяження - заборони відчуження.

Водночас, наявність порушень, описаних апелянтом та вплив на процес розгляду скарги реєстратора насамперед на права заявника, має оцінюватися судами в кожному конкретному випадку.

Під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації прав Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, що мають значення для її об`єктивного розгляду, шляхом перевірки відомостей у відповідних реєстрах, витребування документів (у разі необхідності) та правовою оцінкою законності рішень, дій або бездіяльності суб`єктів державної реєстрації. /Постанова ВС від 09 грудня 2024 року, справа № 260/10888/23/

Як зазначає апелянт, зокрема і при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, жодних вимог до ОСОБА_3 , який їй продав спірну квартиру вона не висуває, ані за введення в оману, ані розірвання договору, отже, відповідачем в даному випадку поновлено законне обтяження спірної квартири, що було незаконно скасовано шляхом несанкціонованого втручання в реєстраційні дії.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: