Справа № 758/9082/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Годованюк Ю.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду міста Києва звернулось акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» (надалі за текстом - позивач, банк) з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала анкету-заяву № б/н від 01.06.2011 та приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг. 01.06.2008 відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 29 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та випискою з рахунку. Активація відповідачем картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. Отже, відповідач визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. Починаючи з 25.08.2021 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 1.3. у розмірі 40,8 %. У березні 2022 банк скасував відсоткову ставку до 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 відсоткова ставка була поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим, у неї утворилася заборгованість станом на 23.06.2024 становить 30 214,27 грн., яка складається з наступного: - 28 077,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 137,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено Гребенюка В.В.

Ухвалою судді від 23 липня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відзив на позов відповідачем у визначений термін, не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.06.2011 між банком та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку.

У заяві зазначені персональні дані, адреса проживання відповідача, а також те, що відповідач підписанням цього документу приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», розташованих у мережі інтернет https://privatbank.ua/terms, в редакції, діючій на дату укладання цього документу, відповідач погоджується з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

01.06.2011 року відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій відповідач власним підписом підтвердила. що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що зазначені у довідці, і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений».

26.11.2019 відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені суттєві умови користування кредитним рахунком та паспорт споживчого кредиту. Починаючи з 25.08.2021 відсотки нараховувались відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 1.3. у розмірі 40,8 %.

Згідно з довідкою про надання кредитних карток, відповідачу були надані наступні кредитні картки: НОМЕР_1 , термін дії 05/15, тип картки картка універсальна mini; НОМЕР_2 , термін дії 07/16, тип картки картка універсальна; НОМЕР_3 , термін дії 08/17, тип картки картка універсальна з фото; НОМЕР_7, термін дії 07/20, тип картки картка універсальна; НОМЕР_5, термін дії 05/21, тип картки картка універсальна Gold; НОМЕР_6, термін дії 12/24, тип картки картка універсальна Gold; НОМЕР_8, термін дії 03/25, тип картки картка універсальна Gold.

Відповідно до наданої позивачем довідки про розмір встановлених кредитних лімітів, максимальний розмір кредитного ліміту, що був встановлений відповідачу, складав 29 000 грн.

Крім того, до позову банк додав розрахунок заборгованості, відповідно до якого, станом на 23.06.2024 відповідач має заборгованість у розмірі 30 214,27 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 28 077,17 грн., за простроченими відсотками у розмірі 2 137,10 грн.

З виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався виданою банком кредитною карткою та періодично вносив платежі в погашення кредиту. Протилежного суду не надано.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно з пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду по справі №205/4176/18 від 11 листопада 2020 року.

Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач своєчасно не сплачувала банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 23.06.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 30 214,27 грн., яка складається з наступного: - 28 077,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 137,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

У ч. 1 ст. 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у даному випадку - позивач АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на момент укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У підписаній сторонами Анкеті-заяві № б/н від 01.06.2011 процентна ставка не зазначена. Однак до Анкети - заяви позивачем додано паспорт споживчого кредиту до довідку про зміну умов кредитування, в яких обумовлено розмір процентів.

АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, крім тіла кредиту, що в розрахунку банка має дві складові, а саме: тіло кредиту (сума, яку фактично позичальник отримав у борг) та заборгованість за відсотками нарахованими на кредит.

Банк, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім розрахунку заборгованості за кредитним договором, посилався на Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку, витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які є невід`ємними частинами цього кредитного договору, виписку по рахунку позичальника, довідку про зміну умов кредитування, довідку про видачу кредитних карток, довідку про тип кредитного продукту.

Суд вважає, що у даному випадку до правовідносин, що виникли між сторонами, можливо застосувати положення ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Так, судом становлено, що позивач свої зобов`язання за укладеним сторонами кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит у визначеному договором розмірі, проте остання у порушення вимог закону та умов договору, своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує.

Великою Палатою Верховного Суду у зазначеній вище постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти добровільнопозивач не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а саме заборгованості за простроченим тілом кредиту, та сплати процентів за користування кредитом.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем за кредитним договором № б/н від 01.06.2011 кошти добровільно банку не повернуті, суд дійшов висновку, що позов позивач є обґрунтованим, а тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 28 077,17 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 2 137,10 грн..

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № BOJ64B3ZKM від 04 липня 2024 року про сплату судового збору у загальній сумі 2422 грн. 40 коп., який, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, куруючись ст.ст. 626, 628, 633, 634, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 214 (тридцять тисяч двісті чотирнадцять) гривень 27 копійок;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок;

Повне найменування сторін по справі:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, );

відповідач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії;

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Гребенюк