Ухвала

Іменем України

06.03.2025 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кобеляки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна над недієздатною особою,

Встановив:

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області подав клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна над недієздатною особою без розгляду.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 є ініціатором судового розгляду справи, оскільки саме вона звернулася до суду із заявою про звільнення її від повноважень опікуна та призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатною особою. Однак ОСОБА_1 не подавала клопотань чи заяв щодо неможливості прибуття в судове засідання у визначений судом день та час. Заяв про проведення розгляду справи за її відсутності з викладеною обґрунтованою позицією щодо підтримання заяви або інших процесуальних заяв ОСОБА_1 не надано. Вона зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням в її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник заінтересованої особи Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату подав заяву про проведення засідання за відсутності представника. Не заперечує проти звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_3 . Згоден з позицією виконавчого комітету Кобеляцької міської ради як органу опіки та піклування про недоцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 та прохав відмовити в задоволенні заяви в цій частині.

Суд, розглянувши клопотання про залишення заяви без розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 43 ЦПК України чітко визначає права та обов`язки сторін по справі, а в ст. 44 ЦПК України вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частинами першою та другою статті 211 ЦПК України передбачено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

У ч. 5 ст. 223 ЦПК України вказано, що в разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз даної норми свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду можливе за сукупності певних установлених законом умов:

-належного повідомлення позивача/заявника про дату, час та місце підготовчого чи судового засідання;

-повторної неявки позивача/заявника до суду, яка визнається як друга поспіль неявка;

-ненадходження від позивача/заявника заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

До того ж, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки в зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 травня 2023 року по справі № 755/17944/18, провадження № 61-185св23.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку - суду.

Звертаючись до суду із заявою про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна над недієздатною особою, ОСОБА_1 вказала адресу свого місця проживання АДРЕСА_1 .

У жодне судове засідання (31 жовтня 2024, 28 листопада 2024, 14 січня 2025, 06 березня 2025) ОСОБА_1 не з`явилася.

Конверти із судовими повістками повернуті на адресу суду із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить про умисне неотримання ОСОБА_1 судових повісток.

Будь-яких заяв про зміну адреси проживання від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Про призначені судові засідання ОСОБА_1 також могла додатково ознайомитись на сайті суду, де відображені всі призначені справи, та в Єдиному державному реєстрі судових рішень (ухвала про відкриття провадження та ухвали про відкладення розгляду справи).

Судом вчинено дії щодо належного повідомлення заявниці про розгляд справи, шляхом направлення на її адресу, вказану в заяві, судових повісток.

Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштових конвертів свідчить, що судові повістки не вручені з причин, що не залежать від суду, який в установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року по справі № 0870/8014/12, провадження № К/9901/6938/19.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 була належним чином повідомлена судом про розгляд справи на відому суду адресу.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача/заявника до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача/заявника до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Якщо від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд не вправі залишити його заяву без розгляду.

Однак заявник ОСОБА_1 не подавала клопотань чи заяв щодо неможливості прибуття в судове засідання у визначений судом день та час. Заяв про проведення розгляду справи за її відсутності з викладеною обґрунтованою позицією щодо підтримання заяви або інших процесуальних заяв заявником ОСОБА_1 не надано.

Суд наголошує, що ОСОБА_1 є ініціатором судового розгляду справи, оскільки саме вона звернулася до суду із заявою про звільнення її від повноважень опікуна та призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатною особою.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі, на чому акцентувала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням в її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду в разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18; від 28 жовтня 2021 року в справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21; від 12 травня 2022 року в справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

Враховуючи викладене вище, та з урахуванням того, що звертаючись до суду, ОСОБА_1 вказала в заяві адресу свого зареєстрованого місця проживання, за якою не отримує судові повістки в зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», не повідомляла суд про зміну свого місця проживання, а довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки в зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, що узгоджується з позицією Верховного Суду в постанові від 10 травня 2023 року по справі № 755/17944/18, двічі поспіль не з`явилася в судові засідання, заяв про розгляд справи без її участі не подавала, суд вважає за необхідне залишити заяву про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна над недієздатною особою без розгляду через повторну неявку заявника в судове засідання.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 43, 44, 128, 131, 257 ЦПК України, суд,-

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна над недієздатною особою - залишити без розгляду.

Заявнику роз`яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя