Провадження № 2/686/1869/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

06 березня 2025 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Колієва С.А.,

секретаря судового засідання Кучерук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

встановив:

У жовтні 2024 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову зазначено, що МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі є власниками вказаної квартири та відповідно споживачами послуг з постачання теплової енергії. Відповідачі своєчасно та у повному обсязі не оплачують послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого за період з 01.10.2014 року по 31.10.2024 рік їх заборгованість становить 28 637,90 гривень.

За таких обставин, посилаючись на положення ст.ст. 319, 322, 525, 530 ЦК України, ст.ст. 67, 162 ЖК України, позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь у солідарному порядку заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 28 637,90 гривень.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомили, відзив на позов не подавали.

За таких обставин, суд, із письмової згоди представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло, яке було видано 12.12.2002 року відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому квартира АДРЕСА_3 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_1 , який на час смерті останньої був зареєстрований і проживав разом з нею. 14.07.2017 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Чехову В.Ю. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено його право власності на частку спадкового майна, яке складається із частки квартири АДРЕСА_3 .

03.12.2020 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір дарування, за умовами якого ОСОБА_1 подарував належні йому частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 . Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. та зареєстрований за №1267.

Послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 надає МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», а ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є споживачами вказаних послуг (на ім`я ОСОБА_2 у вказаному підприємстві відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Згідно представленого позивачем розрахунку (довідки ) заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 з оплати послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.10.2014 року по 31.10.2024 рік становить 28 637,90 гривень.

Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд.

Частиною першою статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

За змістом статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу статі 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 1 Закону України від 9 листопада 2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VІІІ) визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Одним із різновидів комунальних послуг є послуги з постачання теплової енергії та гарячої води (стаття 5 Закону №2189-VІІІ).

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону №2189-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Як передбачено частиною першою статті 9 Закону №2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частина шоста статті19 Закону України від 2 червня 2005 року № 2633-ІV «Про теплопостачання»).

Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке здійснюється власником на свій розсуд незалежно від волі інших осіб. Одночасно на власника покладаються певні зобов`язання, зокрема обов`язок здійснювати утримання майна.

Житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи в забезпеченні належних умов проживання у житлових приміщеннях у порядку, встановленому законодавством.

Теплопостачання (централізовані опалення та постачання гарячої води) є одним із видів житлово-комунальних послуг, який забезпечує належне утримання та збереження нерухомого майна.

Споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги відповідно до умов укладеного договору. Водночас відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг повинні виконуватися споживачами належним чином відповідно до умов укладеного договору чи вимог актів цивільного законодавства.

Споживач визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, якщо він не приступив до його виконання в установлені строки чи виконав це зобов`язання не в повному обсязі.

Зібрані докази вказують на те, що відповідач ОСОБА_1 (за період з 01.10.2014 року до 03.12.2020 року), а відповідач ОСОБА_2 (з 04.12.2020 року) як власники квартири АДРЕСА_3 є споживачами комунальних послуг із теплопостачання, які надає позивач. Відтак, останні зобов`язані були своєчасно та у повному обсязі сплачувати вартість наданих послуги з теплопостачання.

Згідно з довідкою Підприємства від 12.09.2024 року №564 за період з 01.10.2014 року по 31.10.2021 рік відповідачі не здійснювали належну оплату послуг з теплопостачання, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 28 637,90 гривень.

Доказів неправильності представленого позивачем розрахунку заборгованості матеріали справи не містять.

Разом з цим суд звертає свою увагу на те, що власником квартири АДРЕСА_3 у період з 01.10.2014 року по 03.12.2020 рік був лише ОСОБА_1 та відповідно останній несе обов`язок із погашення заборгованості, яка виникла за цей період. З 04.12.2020 року власником квартири став ОСОБА_2 (належну частки у власності на квартиру ОСОБА_1 відчужив ОСОБА_2 на підставі договору дарування) та відповідно з того часу останній несе обов`язок з утримання квартири в тому числі і з оплати послуг з теплопостачання.

Так, за період з грудня 2020 року позивачем було нараховано оплату за надані послуги з теплопостачання у загальному розмірі 3450,04 гривень. За цей період внесено 4633,90 гривень. Оскільки за цей період сума оплати перевищує вартість наданих послуг, підстав для стягнення боргу з ОСОБА_2 не має.

З огляду на викладене поданий позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з теплопостачання у сумі 28 637,90 гривень.

Щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності та особою з інвалідністю II групи з дитинства.

Отже, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України на користь позивача судові витрати у розмірі 3028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» 28 637,90 гривень заборгованості за послуги з теплопостачання.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» 3028,00 грн. понесених судових витрат за подачу позову.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Хмельницьке міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго», 29009, м. Хмельницький, вул. Чорнобрового, 5, .

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Дата складання повного тексту судового рішення: 06.03.2025 року.

Суддя Сергій Колієв