Справа № 539/5162/24
Провадження № 2/539/170/2025
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2025 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Рудалєвої Л.В.,
при секретарі судового засідання Бас В.Г.,
сторони у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Лубни Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 753929809 від 07 жовтня 2021 року у розмірі 38 114 (тридцять вісім тисяч сто чотирнадцять) гривень 00 копійок.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - первісний кредитор) та відповідачкою 07 жовтня 2021 року було укладено електронний кредитний договір № 753929809 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачка отримала у борг кошти у сумі 9 500,00 грн та зобов`язувалася повернути отримані кошти та сплатити відсотки за користування ними.
28 листопада 2018 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі ТОВ «Таліон плюс») було укладено договір факторингу, а в подальшому додаткові угоди до нього, відповідно до умов яких первісний кредитор відступив ТОВ «Таліон плюс» 11 січня 2022 року права вимоги за кредитним договором, серед іншого, до відповідачки.
30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі ТОВ ФК «Онлайн фінанс») було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ ФК «Онлайн фінанс» права вимоги за кредитним договором, серед іншого, до відповідачки.
30 жовтня 2024 року між ТОВ ФК «Онлайн фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» (позивач) було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Онлайн фінанс» відступило позивачу права вимоги за кредитним договором, серед іншого, до відповідачки.
Унаслідок невиконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором у неї виникла заборгованість перед первісним кредитором. За результатами укладення між первісним кредитором, в подальшому договорів факторингу з ТОВ «Таліон плюс», ТОВ ФК «Онлайн фінанс» та позивачем, право вимоги за заборгованістю відповідачки перед первісним кредитором перейшло до позивача.
Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми статей 512, 514, 1077, 1078 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) щодо правових наслідків відступлення права вимоги, статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» щодо укладення договорів у електронній формі, а також статті 1054 ЦК України щодо суті договорів кредиту.
Відповідач до суду відзив на позовну заяву не надіслав.
Заяви, клопотання учасників справи
Разом з позовною заявою позивач надавав заяву про розгляд справи без його участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 27 листопада 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, судове засідання призначив на 26 грудня 2024 року.
Розгляд справи відкладався на 05 лютого та 06 березня 2025 року у зв`язку із неявкою учасників справи.
Ухвалою від 06 березня 2025 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із тим, що відповідач, повідомлений належним чином, не з`явився у судове засідання, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує, суд розглядає справу та ухвалює рішення на підставі документів, що в ній містяться.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
07 жовтня 2021 року відповідачка надіслала первісному кредитору заявку на отримання грошових коштів у кредит 9 500,00 грн на 30 днів (а.с.69).
Цього ж дня, 07 жовтня 2021 року, між первісним кредитором та відповідачкою укладено Договір кредитної лінії №753929809 (кредитний договір), відповідно до якого кредитодавець (первісний кредитор) відкриває позичальнику (відповідачка) кредитну лінію у вигляді кредитного ліміту у сумі 9 500,00 грн (пункт 1.1 кредитного договору), який має бути повернутий до 05 грудня 2021 року (пункти 1.3, 1.7 кредитного договору).
Орієнтовна вартість кредиту за дисконтною процентною ставкою становить 14 801,00 грн (пункт 1.14.1 кредитного договору); за базовою процентною ставкою 15 143,00 грн (пункт 1.14.2 кредитного договору).
Паспорт споживчого кредиту до кредитного договору містить інформацію про те, що кредитна лінія складає 100-22 000,00 грн на строк 1-30 днів (з можливістю продовження строку)(далі - Паспорт)(а.с.40-41).
Основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду (05 грудня 2021 року), а у разі, якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення цього періоду, з урахуванням усіх продовжень строку дії дисконтного періоду та у разі продовження строку дії кредитного договору на умовах пункту 1.12 кредитного договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше граничного строку дії цього кредитного договору (пунктом 1.12 кредитного договору гранична дата строку дії кредитного договору не більше, ніж 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду).
Кредитний договір та Паспорт підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 (далі Договір факторингу від 28.11.2018) відповідно до умов якого первісний кредитор передає за кошти право вимоги за кредитними договорами на підставі Реєстру прав вимоги (а.с.12-17).
До Договору факторингу від 28.11.2018 року укладалися додаткові угоди: №19 від 28 листопада 2019 року (а.с.18), №26 від 31 грудня 2020 року (а.с.19-23), №27 від 31 грудня 2021 року (а.с.24), №32 від 31 грудня 2023 року (а.с.25) щодо, зокрема, продовження строку дії договору.
11 січня 2022 року згідно з Реєстром прав вимоги №168 первісний кредитор на підставі Договору факторингу від 28.11.2018 відступив ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором на загальну суму заборгованості - 25 941,56 грн (а.с.26-27).
Згідно із розрахунком заборгованості первісного кредитора (а.с.48-49) станом на дату передання права вимоги за кредитним договором 11 січня 2022 року заборгованість відповідачки становила 21 571,56 грн. при цьому, станом на 05 грудня 2021 року (дату закінчення дії договору) заборгованість відповідачки перед первісним кредитором становить 18 298,40 грн (а.с.49).
30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн фінанс» було укладено Договір факторингу №30/1023-01 (далі Договір факторингу від 30.10.2023), відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило, оформлюючи Реєстр прав вимоги, право вимоги за кредитними договорами, у тому числі до відповідачки (а.с.28-32).
Згідно з Реєстром прав вимоги №1 від 30 жовтня 2023 року ТОВ ФК «Онлайн фінанс» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором на загальну суму 38 114,00 грн (а.с.33-34).
Зі змісту розрахунку заборгованості за кредитним договором станом з дати укладення Договору факторингу (11 січня 2022 року) до дати укладення Договору факторингу від 30.10.2023 вбачається, що сума заборгованості складає 38 114,00 грн (а.с.49-50).
30 вересня 2024 року між ТОВ ФК «Онлайн фінанс» та позивачем було укладено Договір факторингу №3009/24 (далі Договір факторингу від 30.09.2024) (а.с.35-39), відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги, у тому числі за кредитним договором відповідачки.
Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу від 30.09.2024, а також Акту прийому-передачі Реєстру боржників ТОВ ФК «Онлайн фінанс» передало позивачу право вимоги до відповідачки за кредитним договором на загальну суму 38 114,00 грн (а.с.43-46).
Відповідно до виписки з особового рахунку відповідачки за кредитним договором заборгованість складає 38 114,00 грн (а.с.51).
Листом від 08 серпня 2024 року АТ «ТАСКОМБАНК» повідомив первісного кредитора про те, що ним здійснено перекази грошових коштів за кредитними договорами, у тому числі відповідачці 07 жовтня 2021 року у сумі 9 500,00 грн на її картковий рахунок 5168-75ХХХХХ-7385 (а.с.81).
Отже, суд встановив, що між позивачем та відповідачкою виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням нею зобов`язань за укладеним ним кредитним договором відповідно до умов договорів факторингу.
Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України), Законом України «Про електронну комерцію» станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Не погоджуючись із відповідачкою, яка не сплачувала заборгованість за кредитним договором, ураховуючи положення договорів факторингу, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого.
Норми права, які застосував суд
Згідно зі статею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною сьомою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає можливість підписання електронного правочину шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оцінка суду
Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя статті 263 ЦПК України).
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача слід задовольнити з огляду на таке.
Передусім суд зазначає, що відповідно до змісту статей 526, 527, 530, 627, 628 ЦК України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.
Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, звертає увагу суду на те, що відповідачка не виконує умови укладеного нею кредитного договору, а тому заборгованість слід стягнути у судовому порядку.
Відповідачка не надала суду відзив на позовну заяву, в жодних документах по цій справі свою позицію щодо виникнення у нього заборгованості за кредитним договором, не висловила.
Суд, оцінюючи докази, що містяться в матеріалах справи, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків.
Відповідачкою здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення кредитного договору, оскільки вказаний договір та додаток до нього (Паспорт) підписані нею з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора.
В силу вимог статей 629 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір відповідно до його умов та вимог закону.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням статті 617 ЦК України.
Суд звертає увагу, що граничний строк дії кредитного договору, з урахуванням можливої пролонгації, - 05 березня 2022 року. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачки, а також виписка з особового рахунку за кредитним договором, містять інформацію про заборгованість у сумі 38 114,00 грн, що в цілому відповідає умовам укладеного кредитного договору та наданим розрахункам.
Позивач є фінансовою установою, а тому суд дійшов висновку, що заборгованість відповідачки за вказаним вище кредитним договором відповідно до вимог статей 514 та 516 ЦК України була правомірно передана за договорами факторингу позивачу. У зв`язку з тим, що відповідачка не виконала у строк взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивач має підстави вимагати від відповідачки їх виконання відповідно до умов договорів факторингу.
За вказаного вище правового врегулювання, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідачка не надавши своєї позиції, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам позивача та доказам, що це підтверджують, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Щодо судового збору суд зазначає таке.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн, що підтверджується Платіжною інструкцією у національній валюті №7610 від 06 листопада 2024 року (а.с.1)
У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє, судовий збір стягується із відповідачки.
Щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи суд зазначає таке.
Позивач, серед іншого, заявив вимогу щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат було надано до матеріалів справи Договір про надання правничої допомоги від 01 жовтня 2024 року (а.с.52-53) (далі Договір).
Згідно з Актом прийому передачі наданих послуг від 01 жовтня 2024 року (далі Акт) послуги становлять 6 000,00 грн (а.с.56).
Проаналізувавши Договір та Акт суд дійшов висновку про те, що витрати на правничу допомогу слід зменшити з огляду на таке.
Відповідно до частин третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як вбачається із змісту Договору, Акту, послуги адвоката у вказаній справі становлять 6 000,00 грн.
Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що робота, зазначена у Акті, має не обґрунтовано завищену вартість, з огляду на складність справи (стягнення заборгованості здійснюється за одним кредитним договором, сума заборгованості є невисокою) та фактично виконаній адвокатом роботі (наданих послуг), часові, витраченому на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг) (зміст позовних вимог та доданих до позовної заяви документів є стандартизованим; представник позивача не брав участі у судових засіданнях), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи, сталою правовою позицією і безумовно є завищеними, тому вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Під час визначення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з вимог частини третьої статті 141 ЦПК України.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 512, 514, 516, 527, 530, 627, 628, 617, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок;
витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ», адреса місця знаходження: 01024, вулиця Рогнідинська, будинок № 4, Літера А, офіс №10, місто Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В. Рудалєва