Провадження 2/127/5695/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року м. Вінниці

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка також діє як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Вінницької міської ради про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , яка також діє як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Левченко А.О. звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до Вінницької міської ради про стягнення коштів в розмірі 95 053 грн. 75 коп. кожному з них, як спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із розірванням укладено договору купівлі-продажу нежитлових будівель по АДРЕСА_1 , за які було сплачено гарантійний внесок в розмірі 380 215 гривень 00 копійок за об`єкт приватизації і які було зараховано на розрахунковий рахунок Вінницької міської територіальної громади.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 та після його смерті відкрилася спадщина за законом, до якої увійшов гарантійна внесок в розмірі 380 215,00 грн, що знаходяться на розрахунковому рахунку Вінницьке міської територіальної громади відповідно до довідки виконавчого комітету Вінницьке міської ради від 26.01.2024 року №01/00/011/5 819 та рішення 12 сесії 8 скликання Вінницьке міської ради від 24.09.2021 року №593 (зі змінами) «Про розірвання договору купівлі продажу» (зі змінами) про розірвання договору нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , укладеного між Вінницькою міською радою в особі Департаменту комунально? майна Вінницької міської ради та гр. ОСОБА_5 , посвідчений 04.06.2021 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Білоус О.Б. та зареєстровано в реєстрі за №708, а також повернення спадкоємцям померлого ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 380 215 (триста вісімдесят тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 0 (нуль) коп. сплачені як Гарантійний внесок за об`єкт приватизації зазначений в п.1 даного рішення

На момент прийняття рішення Вінницької міської ради №593 від 24.09.2021 рок діяла редакція Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» (абз. 2 та 3 ч. ст. 26 Закону ) згідно з якою повернення покупцям коштів, сплачених за об`єкті приватизації, здійснюється у порядку, встановленому Фондом державного майна України, на підставі рішення суду з коштів, які надійшли від повторного продажу таких об`єкті (зменшених на суму збитків, неустойки, штрафів та будь-яких інших платежів, які належать до сплати покупцем згідно з цим Законом та/або договором купівлі-продажу, протятого п`яти робочих днів після надходження коштів від повторного продажу на рахунок державного органу приватизації.

19.12.2023 року Департамент комунального майна Вінницької міської ради та ТОВ «Будстрой АІ» уклали за результатами електронного аукціону Договір купівлі-продаж об`єкта малої приватизації - нежитлових будівель по АДРЕСА_1 з ціною - 6 120 960,00 грн.

Таким чином, після повторного продажу об`єкта в органу місцевого самоврядування виник обов`язок повернути кошти покупцю під час попереднього продажу, договір з яким було розірвано.

Позивачі вказують на те, що спадщину за законом прийняли спадкоємці першої черги, а саме - ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_2 (дочка), ОСОБА_3 (дочка) та ОСОБА_4 (дочка). Інші спадкоємці відсутні.

Для оформленням спадщини позивачі звернулися до нотаріуса, який 12.02.2024 року видав кожному з них Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частки гарантійного внеску, що становить 95 053,75 грн (380 215,00 грн * 1/4 ).

Надалі позивачі звернулися до Вінницької міської ради з заявам про повернення їм частини гарантійного внеску, до яких також додали нотаріально посвідчені копії свідоцтва про право на спадщину за законом.

В свою чергу Вінницька міська рада листом від 10.09.2024 року вих. №Л/01/643 77/1-00- повідомила, що відмовила позивачам у відшкодуванні гарантійного внеску рішенням 43 се 8 скликання Вінницької міської ради від 29.03.2024 року №2239 (через відсутність правових підстав).

Позивачі вважають, що відмова відповідача у поверненні належної кожному з н частки в спадковому майні порушує їх право власності, що стало приводом для звернення суду з вказаним позовом.

Представник відповідача Вінницької міської ради Олексюк Т.С. подала клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що зі змісту позовної заяви, а саме стягнення коштів у зв`язку із розірванням укладено договору купівлі-продажу нежитлових будівель, за які було сплачено гарантійний внесок вбачається, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються законодавством про приватизацію державного та комунального майна, а саме Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». Таким чином, на підставі положень ст. ст. 1, 12 ГПК України, ст. 30 Закону України «Про приватизацію державного майна», представник відповідача Олексюк Т.С. вважає, що дана цивільна справа підвідомча господарському суду, відтак провадження у ній слід закрити. Крім того, представник відповідача посилається на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права на справедливий суд, звертаючи увагу, що будь-яка справа повинна розглядатися судом, що має відповідну компетенцію.

Представник позивачів Левченко А.О. у судовому засіданні підтримав раніше подані письмові заперечення проти задоволення клопотання. Пояснив, що гарантійний внесок є майновим правом, яке входить до складу спадщини згідно зі ст. 1218 ЦК України, і спадкоємці мають право вимагати повернення коштів, які належали спадкодавцю. Відносини між спадкоємцями та органом місцевого самоврядування у цьому випадку регулюються нормами цивільного права (договір купівлі-продажу та ст. 663 ЦК України про розірвання договору), вказує на те, шо спір належить до цивільної юрисдикції та підпадає під розгляд загальних судів, а саме Вінницькому міському суду Вінницької області.

Суд, вислухавши думку представників сторін, оглянувши клопотання та матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до змісту позовної заяви вбачається, що договір купівлі-продажу нежитлових будівель по АДРЕСА_1 , за які було сплачено гарантійний внесок в розмірі 380 215 гривень 00 копійок, який у подальшому був розірваний у зв`язку із смертю переможця аукціону, був укладений у порядку приватизації комунального майна, що регулюється положеннями Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», наведене також не оспорювалося сторонами у справі.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про приватизацію державного майна» спори щодо приватизації державного майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Поряд з цим суд ураховує роз`яснення Вищого господарського суду України, що були видані з метою однакового і правильного визначення підвідомчості і підсудності справ господарським судам, зокрема, що господарський спір підвідомчий господарському суду за умови наявності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом (п. 3.1 Постанови пленуму від 24.10.2011 №10). А також положення п. 3.2 вказаної Постанови пленуму, відповідно до яких господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), у тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин.

Крім того, пленум ВГСУ звертає увагу, що з огляду на приписи ч. 2 ст. 1 та ст. 12 ГПК зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами у судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до положень ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином, суд не приймає заперечення представника позивача про те, що підсудність було визначено за правилами ст. 32 ЦПК України з дотриманням вимог ст. ст. 110, 114 ЦПК України, оскільки між сторонами виникли специфічні відносини щодо приватизації майна та спеціальним законом встановлено підвідомчість таких спорів господарським судам.

Отже, враховуючи вищевикладене, за загальним правилом, спори щодо приватизації комунального майна належать до господарської юрисдикції.

При цьому судова практика і раніше була зорієнтована на те, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за умови наявності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом. Господарські суди вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду).

При визначенні підсудності даної справи слід виходити з характеру спірних правовідносин, прав, свобод та інтересів, за захистом яких звернулися позивачі.

Кошти за договором купівлі-продажу нежитлових будівель по АДРЕСА_1 , за які було сплачено гарантійний внесок в розмірі 380 215 гривень 00 копійок при укладені в порядку приватизації комунального майна шляхом проведення аукціону. Відтак, враховуючи характер спірних відносин справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а пред`явлення позову, у тому числі, фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, не змінює правову природу юридичного спору та у даному випадку не є підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Вказане повністю узгоджується і з діючою редакцією статті 2 Господарського процесуального кодексу України, яка завданням господарського судочинства визначає справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів не тільки юридичних осіб і держави, але й фізичних осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має бути розглянута господарським судом.

Що стосується постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2009 року у справі № 6-9714св09, то відповідно до правового висновку, викладеного у ній спори щодо договорів-купівлі продажу нерухомого майна, безпосередньо пов`язані із приватизацією державного майна, мають вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Таким чином доводи представника відповідача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а доводи та заперечення представника позивача є необґрунтованими.

З огляду на викладені вище положення, суд вважає, що справу за позовом ОСОБА_1 , яка також діє як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Вінницької міської ради про стягнення коштів, слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка також діє як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Вінницької міської ради про стягнення коштів закрити.

Роз`яснити позивачам, що вони вправі звернутися за вирішенням даного спору до Господарського суду Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя