УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 277/1299/23

провадження № 61-2874ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 03 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 277/1299/23.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції, оскільки у порушення вимог частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписана особою, повноваження якої не підтверджені належним чином.

Згідно із частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України в редакції Закону України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України, у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 01 січня 2017 року здійснюється виключно адвокатами.

Як визначено у частині другій статті 50 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Однак, касаційна скарга підписана ОСОБА_2., яка зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на підставі довіреності від 23 серпня 2023 року, копія якої долучена до касаційної скарги.

Будь-яких доказів, що ОСОБА_2. є адвокатом і уповноважена представляти інтереси ОСОБА_1 у межах цієї справи у Верховному Суді, саме як адвокат, до касаційної скарги не додано. Крім того, в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що ОСОБА_2. має статус адвоката.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника (постанови від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження № 11-44заі19), від 03 липня 2019 року у справі № 9901/939/18 (провадження № 11-1521заі18).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі викладеного, касаційна скарга ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2., не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК України про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 50, 58-60, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 03 лютого 2025 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Заявнику та іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян