Справа № 946/9621/24
Провадження № 2/946/602/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2025 року
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
головуючого судді - Баннікової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Клопот М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав, -
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивував тим, що 30.04.2003 року між ним та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.05.2023 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення про розірвання шлюбу та визначення місця проживання молодшого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачем. Син ОСОБА_3 проживає з батьком та перебуває на повному його самостійному вихованні, утриманні та забезпеченні за адресою: АДРЕСА_1 . Він єдиний, хто тривалий час самостійно піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання. Майже два роки позивач самостійно утримує та виховує сина ОСОБА_6 , мати повністю самовідсторонилася від виховання та утримання дитини, яка у серпні 2023 році поїхала до своїх родичів, і де саме на теперішній час вона мешкає, він не знає. Спілкуються вони виключно мобільним зв`язком. Відповідач фактично покинула сина ОСОБА_6 , чим ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини з січня 2023 року,не виявляє батьківської турботи і опіки, не приймає участі в вихованні, оздоровленні, утриманні дитини, гроші на його утримання в добровільному порядку не сплачує. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було винесено судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує щодо прийняття заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, начальник служби у справах дітей подала заяву про розгляд справу у відсутність представника, вирішити справу в інтересах дитини та врахувати висновок органу опіки та піклування від 18.12.2024 року.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтєю 7 СК визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 20.01.2016 року, актовий запис № 55.
Шлюб, укладений між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2023 року.
Також, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.05.2023 року місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено з батьком ОСОБА_1 .
Судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2024 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до довідки Ізмаїльської гімназії № 9 з початковою школою Ізмаїльського району Одеської області № 01-18/207 від 19.11.2024 року ОСОБА_1 дійсно повністю займається питанням освіти, виховання та утримання учня ОСОБА_3 (3-Г клас), регулярно відвідує батьківські збори та бере активну участь в освітньому процесі дитини.
Згідно довідці ТОВ «МЕХАНОЗБИРАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛЬНИЙ ЗАВОД» про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду), виданої ОСОБА_1 , дохід останнього, за період з травня 2024 року по жовтень 2024 року, склав 102 764,95 грн.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району від 18.12.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Мати, ОСОБА_2 , з сім`єю не проживає майже 2 роки, участі у вихованні та утриманні сина не бере, тобто самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. З метою з`ясування фактів, викладених у позовній заяві, спеціалісти служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області провели бесіду з відповідачем у телефонному режимі, про що склали протокол.
Виходячи з частин п`ятої-шостої статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Судом не встановлено, що відповідач піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, виявляє інтерес до його внутрішнього світу, створює умови для отримання ним освіти, взагалі підтримує необхідний зв`язок матері із дитиною.
Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Суд прийняв до уваги, що з часу припинення фактичних шлюбних відносин відповідач не проживала із малолітнім сином однією сім`єю, не бере участі у вихованні сина, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечувала матеріально, не забезпечувала необхідного харчування, медичного догляду і лікування, як складову частину виховання.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 18,19, 27 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 155, 164-166 СК України, ст.ст.11-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 24.06.2003 року), відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 20 січня 2016, актовий запис № 55).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текс рішення суду було виготовлено 10.03.2025 р.
Суддя: Н.В.Баннікова