Справа № 736/2829/24
Номер провадження 2/749/40/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Чигвінцева М.С.

за участю секретаря Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №736/2829/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Страхове група «ТАС»,про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Страхова компанія «УСГ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5652,25 грн.та судовий збір.

Позов обґрунтований тим, що 26.02.2024 року о 13:50 год. в с. В.Щимель, вул. Центральна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda-Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 25.03.2024 року у справі №749/346/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП майнові інтереси власника транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 були застраховані в ПАТ «Страхова компанія «УСГ». Власник пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. ПАТ «Страхова компанія «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 129684,73 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СТ «Гарантія», згідно полісу № АР3125912. ПрАТ «СТ «Гарантія» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 124059,48 грн. Залишок боргу, який повинен сплатити відповідач становить: 129684,73 грн. - 124059,48 грн. = 5625,25 грн. Враховуючи ухилення відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, позивач звернувся до суду з даним позовом.

13.01.2025 відповідачем до суду надано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що на момент ДТП його автомобіль був застрахований в Страховому товаристві «Гарантія» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР3125912, строк дії з 15.11.2023 по 14.11.2024. Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 160000 грн., а тому має повністю покрити страхове відшкодування внаслідок ДТП за участі його автомобіля.

21.01.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача подано відповідь на відзив, в якому підтримав позовні вимоги. Стосовно доводів відповідача зазначив, що оскільки на момент ДТП строк експлуатації автомобіля VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 , перевищував 8 років, то ПрАТ СТ «Гарантія» у відповідності до приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, застосувало коефіцієнт зносу складових автомобіля VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим виплата страхового відшкодування за полісом № АР3125912 становила 124059 грн. Вказує, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відкошувати ПрАТ СТ «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0197-00439/00015 та сумою страхового відшкодування виплаченому за полісом № АР3125912, а саме 5625,25 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про жату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання у судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути без представника ПрАТ «Страхове група «ТАС», не заперечував проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 26.02.2024 року о 13:50 год. в с. В.Щимель, вул. Центральна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda-Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 25.03.2024 року у справі №749/346/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова суду не оскаржувалася та набрала законної сили.

Як вбачається з вказаної постанови 26.02.2024 року о 13:50 год. в с. В.Щимель, вул. Центральна, ОСОБА_1 , керував т/з SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 зареєстрований за ТОВ «АГРОСЕМ».

На момент ДТП майнові інтереси власника транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 були застраховані в ПАТ «Страхова компанія «УСГ» згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0197-00439/00015 від 23.02.2023.

27.02.2024 року страхувальник ТОВ «АГРОСЕМ» звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 164110,95 грн.

Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі звіту №158778 про оцінку вартості матеріального збитку від 21.03.2024 року, ремонтної калькуляції № 158778 від 21.03.2024 року, Акту огляду пошкодженого засобу (дефектна відомість) від 14.03.2024 року, Страхового акту №ДККА - 85828 від 01.04.2024 року, Розрахунку суми страхового відшкодування від 01.04.2024 року.

Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування ТОВ «АГРОСЕМ» у розмірі 129684,73 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №62049 від 01.04.2024 року.

ПАТ «Страхова компанія» УСГ» звернулась до страхової компанії відповідача ПрАТ «СТ «Гарантія» із заявою №50954 від 03.04.2024 року на виплату (страхового) відшкодування за полісом №АР-3125912, за якою ПрАТ «СТ «Гарантія» здійснила виплату ПАТ «Страхова компанія» УСГ» в розмірі 124059,48 грн., згідно платіжної інструкції від 25.06.2024.

Судом встановлено, що різниця між сумою страхового відшкодування сплаченою за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0197-00439/00015 від 23.02.2023 року та сумою страхового відшкодування виплаченою за полісом №АР-3125912, становить 5625,25 грн. (129684,73 грн. - 124059,48 грн.).

Станом на час розгляду справи, відповідачем не відшкодовано потерпілому заподіяні збитки.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого поряд,у огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією заподіювача шкоди відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Постановою Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі №6-691цс15 встановлено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2020 року у справі №648/4308/16ц.

Визначення поняття «фізичний знос» наведено в Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - Методика). Так згідно з п.1.6 Методики під поняттям «фізичний знос» розуміють втрату вартості колісного транспортного засобу (тобто автомобіля), його складників, яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей колісних транспортних засобів, його складників, порівняно з вартістю нового подібного колісного транспортного засобу або його складників.

Згідно п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_2 , перебував в експлуатації більше 8 років (автомобіль 2016 року випуску), то коефіцієнт фізичного зносу складає 0,5917 %, що підтверджується відповідним розрахунком ПАТ «СК «УСГ».

Відтак, оскільки обставини ДТП та вина відповідача у її вчиненні вставнолені постановою суду від 25.03.2024 року, то відповідно у страховика ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» у межах фактичних затрат виникло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдані збитки, що з урахуванням виплат, які ПрАТ СТ «Гарантія», становить 5625,25 грн (129684,73 грн. - 124059,48 грн.).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток повинен відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченою за договором добровільного страхування №28-0197-00439/00015 від 23.02.2023 року та сумою страхового відшкодування виплаченою за полісом №АР-3125912, що становить 5625,25 грн.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн., який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову.

Керуючись ст. 11, 1166, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 279, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування- задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «Страхова компанія «УСГ» (, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32, літ. А) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5625 (п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «Страхова компанія «УСГ» (ЄДРПОУ 30859524, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32, літ. А) судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Щорський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя М.С. Чигвінцев