Пров. №2/766/1205/25
10 березня 2025 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення зі спадкоємця заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду за суттю.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2021 року розгляд справи відкладено, вирішено проводити судове засідання в режимі відеоконференції.
24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено.
Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудних Херсонському міському суду Херсонської області.
Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавала.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

19 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір IS KP 42717 B1 про відкриття ліміту кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів з максимальним лімітом в сумі 17200,00 грн. , а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше 18.01.2018 року, з можливістю продовження строку відповідно до умов за Договором комплексного банківського обслуговування, та сплатити проценти за його використання на умовах цього договору.

За п. 2 договору, позичальник зобов`язується сплачувати банку за користування кредитом проценти, які нараховуються:

п. 2.1 за пільговою ставкою у розмірі 0,01% річних, яка застосовується у пільговий період на строк до 55 днів з моменту виникнення заборгованості за кредитом за операціями, що здійснені позичальником за товари (роботи, послуги) в торгово-сервісній мережі та/або у мережі Інтернет, за умови погашення позичальником всієї суми заборгованості за рахунком у розмірі станом на розрахунковий день до 25 числа кожного наступного за таким розрахунком днем місяця, а саме в платіжний період. У разі не погашення протягом пільгового періоду сума загальної заборгованості за кредитом, що існувала на кінець розрахункового дня, процентна ставка за користування кредитом в частині, яка використана для розрахунків в торгово-сервісній мережі та/або у мережі Інтернет, встановлюється у розмірі стандартної ставки у розмірі 36% річних;

п. 2.2 за стандартною ставкою у розмірі 36,00% річних, які нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією, що виникла як результат зняття готівкових коштів через банкомат/касу банку та безготівковими операціями здійснених шляхом переказу коштів на інші рахунки, в тому числі власні. Процентна ставка є фіксованою;

п. 2.3 за підвищеною процентною ставкою у розмірі 60% річних, яка нараховується на суму простроченої заборгованості за кредитом та на суму заборгованості за несанкціонованою перевитратою, починаючи з дня виникнення заборгованості.

Згідно п. 3 договору, банком встановлюється обов`язковий мінімальний платіж у розрахунковий день, що складає 7% від суми заборгованості за кредитом, станом на розрахунковий день. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитом щомісячно, до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду й закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду.

10.07.2018 року ПАТ АБ «Південний» за вих. №14-39348БТ на адресу ОСОБА_2 надіслано вимогу про здійснення погашення за кредитним договором, у якій вимагали повністю повернути всю суму кредиту, відсотки та інші нарахування за кредитним договором IS KP 42717 B1 від 19.01.2017 року, яка станом на 10.07.2018 року складає 22823,65 грн., з яких 17182,83 грн. заборгованість за кредитом; 5640,82 грн. відсотки за користування кредитом протягом 30 календарних днів з моменту направлення вимоги. Відомостей щодо надіслання вказаної вимоги засобами поштового зв`язку або будь-яким іншим чином матеріали справи не містять.

22 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №1235, яким запропонував стягнути з ОСОБА_2 для погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» за кредитним договором IS KP 42717 B1 від 19.01.2017 року за період з 19.01.2017 року по 16.08.2018 року у сумі 23883,26 грн., з яких: 17182,83 грн. заборгованість за кредитом; 6700,43 грн. відсотки за користування кредитом та витрати стягувача на оплату послуг нотаріуса за вчинення виконавчого напису у сумі 1500,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. від 31.10.2018 року відкрито виконавче провадження №57568580 з примусового виконання виконавчого напису №1235 від 22.10.2018 р. виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Південний» заборгованості за кредитним договором IS KP 42717 B1 від 19.01.2017 року в сумі 23883,26 грн. та витрати на оплату послуг нотаріуса за вчинення виконавчого напису у сумі 1500,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. від 21.12.2018 року виконавче провадження №57568580 з примусового виконання виконавчого напису №1235 від 22.10.2018 р. виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Південний» заборгованості закінчено на підставі п. 3 ч. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю боржника.

09.09.2019 року ПАТ АБ «Південний» за вих. №14-001-35110-2019 на адресу ОСОБА_1 надіслано вимогу про здійснення погашення за кредитним договором як спадкодавця померлого ОСОБА_2 , у якій вимагали повністю повернути всю суму кредиту, відсотки та інші нарахування за кредитним договором IS KP 42717 B1 від 19.01.2017 року в розмірі 23883,26 грн. Вказана вимога була надіслана, однак повернуто конверт із зазначенням «за закінченням строку зберігання».

За матеріалами копії спадкової справи №06/2018 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 встановлено, що свідоцтва про право на спадщину за законом 02.08.2019 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 видано дружині померлого ОСОБА_1 .

З виписки по рахунку ОСОБА_2 за період з 19.01.2017 р. по 05.06.2018 року вбачається, що заборгованість складає 21849,95 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 17182,83 грн., залишок заборгованості по процентам 4667,12 грн.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.І ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, висновок Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 2-2519/11).

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частини друга та третя статті 1281 ЦК України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги (частина четверта вказаної статті).

Положення статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих положень: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» нетотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах: від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15, провадження № 14- 53цс18; від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15, провадження № 14-49цс19.

Відповідно до частини першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язанні повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Тлумачення статті 1281 ЦК України свідчить про те, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбутися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (див.: постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 758/8549/15, провадження № 61- 8438св18).

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (стаття 1282 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18) вказано, що: при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 60 ЦПК України 2004 року на час розгляду справи, та передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц (провадження № 61-44960св18) вказано, що: «встановивши відповідно до положень статті 1282 ЦК України наявність порушеного права (наявність непогашеної заборгованості) та факт прийняття спадщини після смерті позичальника ОСОБА6 його дочкою ОСОБАЗ, наявність спадкового майна, суд відмовив у позові з огляду на відсутність у прохальній частині позову переліку спадкового майна. У той же час, суд не врахував, що принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 60 ЦПК України 2004 року на час розгляду справи, передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не зазначено перелік спадкового майна, не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача».

Крім того, хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Застосування правила статті 1282 ЦК України не виключає можливості застосування альтернативного способу захисту, зокрема пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України про примусове виконання обов`язку в натурі (у цій справі стягнення коштів).

Неоформлення спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно не захищає від позову кредитора і стягнення боргу.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 192/2761/14.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Припинення зобов`язання регулюється главою 50 розділу І книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України.

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України), смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ст. 608 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки позичальник (боржник) помер, то відповідати перед банком на підставі ст. ст.1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 оформила свої спадкові права після смерті позичальника ОСОБА_2 , отримала три свідоцтва про право на спадщину за законом. Складом спадкового майна є мисливська гладкоствольна рушниця, двокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіля марки Мерседес Бенз, 2001 року випуску. Склад спадкового майна є значно більшим за вартістю аніж зобов`язання спадкодавця за кредитним договором в розмірі 21849,95 грн.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2007 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складене 10 березня 2025 року.

Керуючись ст. 11, 14, 16, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055, 1281, 1282 ЦК України, ст. 141, 258, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення зі спадкоємця заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 6/1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20953647) заборгованість спадкодавця за кредитним договором IS KP 42717 B1 від 19.01.2017 року в розмірі 21849,95 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот сорок дев`ять гривень дев`яносто п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 6/1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20953647) судовий збір в розмірі 2007 (дві тисячі сім) грн. 00 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус