АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року

м. Чернівці

cправа № 727/1615/24

провадження № 22-ц/822/33/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2

апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 жовтня 2024 року, головуючий в суді першої інстанції Калмикова Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у лютому 2024 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та франшизи.

Зазначав, що є власником транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT з номерним знаком НОМЕР_1 .

03 травня 2023 року об 11 год. 55 хв. на перехресті нерівнозначних доріг вул. 29-го Березня - вул. Нагірна м.Чернівці ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «RENAULT LOGAN» з номерним знаком НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі допустив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, спричинивши механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «RENAULT LOGAN» з номерним знаком НОМЕР_2 була застрахована відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 26 січня 2023 року №213108071.

Згідно із звітом фізичної особи підприємця, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 за замовленням ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 складає 67598 грн 70 коп.

Звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з заявою від 13 жовтня 2023 року про виплату страхового відшкодування в сумі 67598 грн 70 коп. за виключенням франшизи.

За повідомленням Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 10 січня 2024 року страховим актом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» №300944-1 було визнано настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу за спричинення пошкоджень частин та деталей автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 03 травня 2023 року страховим випадком, передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та призначене страхове відшкодування у розмірі 43575 грн 49 коп., яке буде виплачено найближчим часом.

Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» не здійснено виплату страхового відшкодування.

Просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 64398 грн 70 коп., витрати на залучення експерта в сумі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в сумі 3200 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та франшизи задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 20873 грн 21 коп. та витрати на залучення експерта-оцінювача в сумі 4000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в сумі 3200 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 листопада 2024 року стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в сумі 10000 грн в рівних частках по 5000 грн з кожного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування та франшизи відмовити.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає, що 03 травня 2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода з участю транспортного засобу «RENAULT LOGAN» з номерним знаком НОМЕР_2 , цивільна правова відповідальність власника якого була застрахована відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 26 січня 2023 року №213108071.

ОСОБА_1 повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» 17 травня 2023 року.

Представником Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» 17 травня 2023 року складено протокол огляду транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

На підставі результатів огляду пошкоджень транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 суб`єктом оціночної діяльності, фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 складений звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 30 травня 2023 року №47150.

Вважає, що наведене експертне дослідження є підставою для виплати страхового відшкодування без узгодження із потерпілою стороною.

ОСОБА_1 подано до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» заяву від 23 жовтня 2023 року про виплату страхового відшкодування.

Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» 18 вересня 2023 року здійснено виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 45730 грн 82 коп. відповідно до платіжної інструкції від 18 вересня 2023 року №4683.

Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» одночасно із поданням до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду замовлено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу.

Вказує, що звіт фізичної особи підприємця, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 за замовленням ОСОБА_1 включає податок на додану вартість, хоча потерпіла особа не є платником податку на додану вартість, деталі, які не зазначені у акті огляду, засвідченому підписом ОСОБА_1 без встановлення характеру виникнення пошкодження деталей внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Судом першої інстанції не обґрунтовано стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування на підставі звіту фізичної особи підприємця, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659.

Вважає, що не підлягають відшкодуванню витрати на проведення експертного дослідження в сумі 4000 грн.

Посилається на завищений розмір правничої правової допомоги, визначеної ОСОБА_1 , оскільки підготовка справи до розгляду в суді не вимагала налізу великої кількості законів та підзаконних актів, значного обсягу роботи з огляду на малозначність справи, така послуга як копіювання, звірення та зшивання додатків до позовної заяви, підготовка справи до відправки не потребували професійних навичок.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пилип`юк О.М. просить апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.1ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та франшизи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для захисту права ОСОБА_1 на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» страхового відшкодування в сумі 20873 грн 21 коп., витрат на експертизу в сумі 4000 грн, стягнення з ОСОБА_2 франшизи в сумі 3200 грн.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 26 січня 2023 року №213108071, яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «RENAULT LOGAN» з номерним знаком НОМЕР_2 .

Водночас судом першої інстанції встановлено звернення ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з заявою від 23 жовтня 2023 року про виплату страхового відшкодування.

При визначенні розміру страхового відшкодування судом першої інстанції ураховано звіт фізичної особи підприємця, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 за замовленням ОСОБА_1 , за яким розмір майнової шкоди складає 67598 грн 70 коп., здійснення Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» переказу ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 43525 грн 49 коп. 05 квітня 2024 року.

Разом з тим судом першої інстанції зазначено про визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про стягнення франшизи.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2023 року встановлено, що 03 травня 2023 року об 11 год. 55 хв. на перехресті нерівнозначних доріг вул. 29-го Березня - вул. Нагірна м.Чернівці ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «RENAULT LOGAN» з номерним знаком НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі допустив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , спричинивши механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 02 лютого 2019 року ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На підставі звіту фізичної особи підприємця, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 за замовленням ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 складає 67598 грн 70 коп.

Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 26 січня 2023 року №213108071 забезпечений транспортний засіб тип «В1» марки «RENAULT LOGAN» з номерним знаком НОМЕР_2 2020 року випуску. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160000 грн, розмір франшизи 3200 грн.

ОСОБА_1 повідомлено Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про подію, що має ознаки страхового випадку 17 травня 2023 року.

Представником Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» 27 травня 2023 року складено протокол огляду транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до якого власник транспортного засобу ОСОБА_1 підписав акт огляду, зазначив, що пошкодження записано вірно.

За звітом суб`єкту оціночної діяльності, фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 травня 2023 року №47150 за замовленням Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» вартість матеріального збитку після пошкодження колісного транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 станом на 17 травня 2023 року дорівнює з урахуванням податку на додану вартість на запасні частини, але без врахування втрати товарного вигляду 50180 грн 59 коп.

ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з заявою від 13 жовтня 2023 року про виплату страхового відшкодування в сумі 67598 грн 70 коп. за виключенням франшизи.

За повідомленням Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 10 січня 2024 року страховим актом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» №300944-1 було визнано настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу за спричинення пошкоджень частин та деталей автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 03 травня 2023 року страховим випадком, передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та призначене страхове відшкодування у розмірі 43575 грн 49 коп., яке буде виплачено найближчим часом.

Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» здійснено виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 45730 грн 82 коп. відповідно до платіжної інструкції від 18 вересня 2023 року №4683.

На підставі розрахункової квитанції серії БВАД №463975 від 12 червня 2023 року ОСОБА_1 здійснено оплату ОСОБА_3 в сумі 4000 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення суду першої інстанції може бути переглянуте в апеляційному порядку лише у межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не переглядає рішення суду першої інстанції у частині, що стосується прав та обов`язків осіб, якщо такі особи не оскаржують судове рішення шляхом подання апеляційної скарги.

При відсутності солідарного обов`язку між відповідачами у справі, кожний із відповідачів має право оскаржити рішення суду в частині, що стосується його прав та обов`язків. Відповідно, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями перегляду судового рішення у частині вимог, які заявлені до особи, яка не оскаржує таке рішення.

Такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 2 грудня 2020 року справа №754/16146/17 провадження № 61-6012св20.

Ураховуючи, що із апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині, яка стосується прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», тобто в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 20873 грн 21 коп. та витрат на залучення експерта-оцінювача в сумі 4000 грн.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до частини 1, 2 статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з пунктом 1.8 статті 1 Закону страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Отже, видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «RENAULT LOGAN» з номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 26 січня 2023 року №213108071.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону ).

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Внаслідок заподіяння під час дорожньо-транспортної пригоди шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених указаним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку (частина друга статті 9 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до пункту 22.1, 22.3 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до частин 4, 5 Закону України «Про страхування» договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною.

У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи.

У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком.

Франшиза може встановлюватися у відсотках від страхової суми (страхової виплати), в абсолютному розмірі або в інших розрахункових одиницях, визначених договором страхування. Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6 статті 36 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ).

З огляду на зміст цих приписів у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі. Суму франшизи потерпілому має компенсувати страхувальник або інша особа, відповідальна за завдані збитки.

Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року в справі № 910/17324/19.

У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну подію подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

За правилами абз.1 пункту 36.4 статті 36 вказаного Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Заслуговують на увагу посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» в апеляційній скарзі на безпідставне стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування на підставі звіту фізичної особи підприємця, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659.

Положенням пункту 34. 2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із пунктом 34. 3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Отже, виходячи з наведених положень Закону, потерпілий має право на самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34. 3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

У справі, що переглядається, встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про подію, що має ознаки страхового випадку, 17 травня 2023 року.

Представником Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» 27 травня 2023 року складено протокол огляду транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

На підставі звіту фізичної особи підприємця, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 за замовленням ОСОБА_1 останній звернувся з заявою про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на час дорожньо-транспортної пригоди 01 червня 2023 року.

З огляду на наведене Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» у передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк направило свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, ОСОБА_1 не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара для визначення розміру шкоди.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 357/5725/16-ц (провадження № 61-13823св18) та у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 301/1075/15-ц (провадження № 61-9399св18).

Разом з тим судом першої інстанції при визначенні розміру страхового відшкодування на підставі звіту фізичної особи підприємця суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 за замовленням ОСОБА_1 не встановлено набуття потерпілим ОСОБА_1 права на самостійне обрання аварійного комісара для визначення розміру шкоди.

За обставин обрання ОСОБА_1 фізичної особи підприємця суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 для оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, після складення представником Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» протоколу огляду транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 27 травня 2023 року, тобто протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, слід дійти висновку про визначення розміру матеріального збитку на підставі звіту фізичної особи підприємця суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 за замовленням ОСОБА_1 не у спосіб, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з заявою від 13 жовтня 2023 року про виплату страхового відшкодування в сумі 67598 грн 70 коп. за виключенням франшизи.

За повідомленням Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 10 січня 2024 року страховим актом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» №300944-1 було визнано настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу за спричинення пошкоджень частин та деталей автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 03 травня 2023 року страховим випадком, передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та призначене страхове відшкодування у розмірі 43575 грн 49 коп., яке буде виплачено найближчим часом.

Отже, наявність заяви ОСОБА_1 , поданої Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про виплату страхового відшкодування від 13 жовтня 2023 року, надання реквізитів рахунку для перечислення грошових коштів не дає підстави для висновку про досягнення згоди Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_1 про розмір страхового відшкодування.

Факт перерахування Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 43575 грн 49 коп. не свідчить про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не наполягав на проведенні Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» експертизи пошкодженого майна.

За звітом суб`єкту оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 травня 2023 року №47150, за замовленням Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» вартість матеріального збитку після пошкодження колісного транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 станом на 17 травня 2023 року дорівнює з урахуванням податку на додану вартість на запасні частини, але без врахування втрати товарного вигляду 50180 грн 59 коп.

На підставі звіту фізичної особи підприємця, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 за замовленням ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 складає 67598 грн 70 коп.

Поряд з цим суд першої інстанції не оцінив кожен наявний у справі звіт суб`єкту оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 20 травня 2023 року №47150 за замовленням Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та звіт суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 за замовленням ОСОБА_1 , не вказав в чому саме полягає перевага звіту суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 за замовленням ОСОБА_1 над іншим звітом.

На підставі частини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).

Виходячи з висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства»). Проте таке доведення може впливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між особою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)

В оцінці зазначених обставин суд під час перегляду цієї справи враховує правовий висновок Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 61-13823св18, відповідно до якого відсутні підстави для визнання необґрунтованим визначеного страховиком розміру заборгованості відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і у такому разі потерпілий може спростувати визначений страховиком розмір шкоди шляхом проведення судової експертизи.

ОСОБА_1 не звертався до суду першої інстанції з клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

За звітом суб`єкту оціночної діяльності, фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 травня 2023 року №47150 за замовленням Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» вартість матеріального збитку після пошкодження колісного транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 станом на 17 травня 2023 року дорівнює з урахуванням податку на додану вартість на запасні частини, але без врахування втрати товарного вигляду 50180 грн 59 коп.

Водночас суб`єктом оціночної діяльності визначено коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу 0,7.

Згідно із звітом суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 складає 67598 грн 70 коп. з урахуванням коефіцієнту втрати товарної вартості транспортного засобу 0, коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу 0,7.

Разом з тим за змістом дослідження за пунктом 5 до вартості замінних запчастин застосовано надбавку 20% згідно чинного законодавства, тобто ураховано податок на додану вартість.

За змістом статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до пункту 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу (КТЗ) чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

На підставі пункту 7.38 Методики коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно із пунктом 7.39 зазначеної Методики винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Відповідно до пункту 8.2 Методики, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість, б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ, в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах № 910/3650/16 і № 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі № 910/22886/16, від 06 лютого 2018 року у справі № 910/3867/16, від 12 березня 2018 року у справі № 910/5001/17.

Ставка податку на додану вартість встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля із врахуванням податку на додану вартість виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником податку на додану вартість.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником податку на додану вартість, потерпілий має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Натомість, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 під час проведення ремонтних робіт понесені витрати із сплати податку на додану вартість, а тому відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_1 вартості матеріального збитку із врахуванням податку на додану вартість.

Суд першої інстанцій не дав оцінки зазначеним обставинам, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про здійснення стягнення страхового відшкодування на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659.

Крім того, матеріальний збиток відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 без урахуванням податку на додану вартість до вартості замінних запчастин дорівнює 39485 грн 45 коп. ( 14144 грн + 15043 грн + 102431 грн 13 коп. (128038 грн 91 коп. - (128038 грн 91 коп. *20%)* (1 0,7) +0).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про покладення на Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» обов`язку здійснити страхову виплату ОСОБА_1 , що складається з різниці між розміром майнової шкоди, визначеної за звітом суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13 червня 2023 року №42-2659 в сумі 67598 грн 70 коп. та сплаченим Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» страховим відшкодуванням в сумі 43525 грн 49 коп. на порушення норм матеріального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 жовтня 2024 року підлягає скасуванню в частині, що переглядається, з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) вказала, що додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у cправі № 922/3289/21.

За таких обставин додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 листопада 2024 року в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу в сумі 5000 грн також підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат

На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Ураховуючи, що у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування в сумі 64398 грн 70 коп., витрат на залучення експерта в сумі 4000 грн. відмовлено, судові витрати покладаються на ОСОБА_1 .

За подання апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» сплатило судовий збір в сумі 1816 грн 80 коп.

Тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» судовий збір в сумі 1816 грн 80 коп.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 жовтня 2024 року в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 20873 грн 21 коп., витрат на залучення експерта-оцінювача в сумі 4000 грн, судового збору в сумі 605 грн 50 коп. скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування в сумі 64398 грн 70 коп., витрат на залучення експерта в сумі 4000 грн. відмовити.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 листопада 2024 року в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу в сумі 5000 грн скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» судові витрати з сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1816 грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 05 лютого 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак