Справа № 211/4790/17
Провадження № 2-п/211/12/25
У Х В А Л А

іменем України

11 березня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором б/н від 12.12.2014 у розмірі 12 489,59 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, а саме: 4 764,66 грн. тіло кредиту; 2 157,76 грн. заборгованість по відсотками за користування кредитом; 4 496,24 заборгованість з пені, а також штрафи: відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 570,93 грн. штраф (процентна складова).

У цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 14 травня 2018 року ухвалено заочне рішення, яким позов було задоволено частково.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що він не отримував викликів у судове засідання, також не погоджується з нарахуванням позивачем штрафних санкцій. Також вказує на пропущення позивачем строку позовної давності. Тому просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду.

У судове засідання сторони у справі не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та заяву, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України,заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Судом встановлено, що заочним рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за договором №б/н від 12.12.2014 у розмірі 11 418 гривень 66 копійок, а саме: 4 764,66 грн. тіло кредиту; 2 157,76 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4 496,24 заборгованість з пені. У частині стягнення штрафів: відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 570,93 грн. штраф (процентна складова) відмовлено в задоволенні позову. Також стягнуто судовий збір у сумі 1 462 гривні 81 копійок (а.с. 43, 44).

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З матеріалів справи вбачається, що справа до судового розгляду призначалася двічі, на 02.04.2018 та 14.05.2018 (судові повістки були направлені на поштову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та повернулися на адресу суду в зв`язку з закінченням терміну зберігання).

Відповідач у заяві про скасування судового рішення посилається на те, що він не отримував повістки, однак доказів причин поважності неявки у судові засідання суду не надав.

Також відповідач вважає, що позивачем заявлено позовні вимоги поза строком позовної давності, однак, суд не погоджується з цим з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу. Зокрема, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 12.12.2014 підписав Анкету-заву, на підставі якої АТ КБ «ПриватБанк» відкрив йому кредитну лінію та видав кредитну картку, на якій було встановлено кредитний ліміт (а.с. 8).

Відповідач посилається на те, що строк дії картки 1 рік та на те, що у 2015 році позивач в односторонньому порядку заблокував кредитну картку. Тому вважає, що, починаючи з 2015 року почався відлік строку позовної давності. А захистом своїх порушених прав банк звернувся лише у вересні 2017 року.

Суд повністю відхиляє доводи відповідача, вважаючи їх необґрунтованими, та вважає, що відсутні підставі для застосування строку позовної давності.

Враховуючи викладене вище заява про перегляд заочного рішення не містить заперечень проти вимог позивача, які б спростовували висновок суду та посилання на докази, якими б ці заперечення обґрунтовувалися.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Згідно із ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 284, 287, 288 ЦПК України, суд -

постановив:

в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, до Дніпровського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.М. Ніколенко