Справа № 524/5680/19
Провадження № 4-с/524/7/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця Скрипника В.Л. від 12.02.2025 про опис та арешт майна (коштів) боржника

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця Скрипника В.Л. від 12.02.2025 про опис та арешт майна (коштів) боржника, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову від 12.02.2025 про опис та арешт майна (коштів) боржника, винесену Приватним виконавцем Скрипник В.Л. у ВП № 75926841 за виконавчим листом №524/5680/19 від 19.06.2023.

Скарга була обґрунтована тим, що в той час як у Автозаводському районному суді м. Кременчука розглядається скарга ОСОБА_1 щодо протиправності та скасування Постанови про арешт майнових (корпоративних) прав, припинення обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна стосовно часток у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БУДТЕХМОНТАЖІНВЕСТ" та ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ТРУДОВИК-12", що належать Боржнику, ПВ ОСОБА_2 вчиняє дії щодо їх повторного арешту шляхом проведення опису згідно Постанови про опис та арешт майна (коштів) 12.02.2025.

Вважає, що корпоративні права, а саме: частки у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БУДТЕХМОНТАЖІНВЕСТ" та ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ТРУДОВИК-12", що належать Боржнику (надалі Копоративні права), у розумінні п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» не є ні рухомим майном, ні майновими правами; по-друге, виходячи з того, що Корпоративні права не є рухомим майном, бо не є річчю, яку можна вільно переміщувати у просторі, їх опис взагалі є неможливим.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) від 12.02.2025 не містить будь-яких свідчень про те, що ПВ ОСОБА_2 здійснив фактичні дії з проведення опису, бо, з одного боку, опис Корпоративних прав як предмета з відмінними ознаками взагалі є неможливим, а з другого боку, в змістовій частині цієї Постанови відсутні посилання на присутність при проведені опису: понятих, боржника та стягувача, їх представників або інших осіб.

Вважає, що постанова про опис та арешт майна (коштів) від 12.02.2025 дублює Постанову про арешт майна боржника у ВП №75926841 від 29.08.2024 та Постанову про арешт майна боржника у ВП №75926841 від 27.11.2024, яка оскаржується до Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Від приватного виконавця до суду надійшли письмові пояснення. Так, приватний виконавець просив врахувати, що у поданій скарзі боржник не пояснює, яким чином винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.02.2025 ВП № 75926841, якою описано майно скаржника, порушує його права та інтереси. Вказав, що для передання арештованого майна боржника на реалізацію, Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 в імперативному порядку зобов`язує приватного виконавця до заявки на реалізацію арештованого майна боржника додати копію постанови про опис та арешт майна боржника.

Таким чином, в силу положень Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку, виконавець зобов`язаний винести саме постанову про опис та арешт майна боржника для забезпечення передачі арештованого майна на реалізацію, незалежно від того, чи вважає це доцільним боржник. Зазначив, що на підставі постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.02.2025 ВП № 75926841 не реєструвались жодні обтяження у зв`язку з відсутністю в цьому потреби, адже раніше на підставі постанови про арешт майна боржника від 27.11.2024 ВП № 75926841 вже було зареєстровано обтяження стосовно майна боржника у відповідних реєстрах.

Звертав увагу, що постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.02.2025 ВП№ 75926841 описано та арештовано частки у статутних капіталах, що належать боржнику.

Зазначив, що під час проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна готівкові кошти не вилучалися, примусове входження на територію боржника не здійснювалося, а тому участь понятих у виконавчих діях щодо опису та арешту майна була не обов`язкова.

Представник стягувача проти задоволення скарги заперечував та зазначив, що доводи скарги ОСОБА_1 вважає необґрунтованими та заперечує в повному обсязі проти задоволення вказаної скарги.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду його скарги з метою ознайомлення із письмовими поясненнями приватного виконавця по скарзі. На переконання суду, вказана обставина не є поважною для відкладення розгляду справи, а наявні у справі докази, дозволяють оцінити доводи сторін.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року резолютивну частину рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 серпня 2021 року змінено та викладено другий абзац у такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 04 липня 2017 року по 14 237 доларів США з кожного та 3 % річних за період з 02 жовтня 2017 року по 20 серпня 2021 року в розмірі по 1 659,29 доларів США з кожного, а всього по 15 896,29 доларів США з кожного»; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 по 8 375 гривень у відшкодування судових витрати, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги при поданні відзиву на касаційну скаргу».

12.02.2025 Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем при примусовому виконанні Виконавчого листа № 524/5680/19 виданого 19.06.2023 прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою вирішено описати та накласти арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 :

-Майнові (корпоративні) права, а саме частку у статутному капіталі: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БУДТЕХМОНТАЖІНВЕСТ" () у розмірі внеску статутного фонду в сумі 151 000,00 грн;

-Майнові (корпоративні) правами, а саме частку у статутному капіталі: ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ТРУДОВИК-12" () у розмірі внеску статутного фонду в сумі 492 000,00 грн;

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

У відповідності до частин першої, другої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (частина п`ята статті 56 Закону № 1404-VIII).

Суд враховує доводи скаржника щодо відсутності сторін виконавчого провадження та понятих при проведенні опису майна боржника.

Разом із тим, суд відзначає, що опис і арешт майна не обов`язково здійснюється за участю сторін виконавчого провадження. Нормативно-правові акти не встановлюють обов`язок виконавця заздалегідь повідомляти боржника про проведення виконавчих дій, зокрема з опису майна такого боржника.

Аналогічні за змістом висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 травня 2022 року по справі № 916/2100/20

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

В ч. 3 ст. 53 ЗУ «Про виконавче провадження» готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих.

Враховуючи те, що приватним виконавцем не вчинялись дії пов`язані із примусовим входженням та не вилучалась готівка, суд вважає, що участь понятих не була обов`язковою при проведенні опису та арешту корпоративних прав боржника.

Також, суд не може погодитись із доводами скаржника про неможливість опису корпоративних прав.

Суд враховує те, що за змістом ч.1, 2 ст. 96-1 ЦК України корпоративними правами є сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Отже, з аналізу наведеної норми можна дійти висновку про те, що частка у статутному капіталі є майном, яким власник може розпоряджатись на власний розсуд і яке може бути виражене у грошовому еквіваленті та має свою дійсну (ринкову) вартість.

Оскільки оскаржувана постанова містить відомості про те, що опису підлягають частки у статутному фонді двох товариств із визначенням їх вартості, суд приходить до висновку про те, що доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, суд враховує те, що відповідно до пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» копія акта опису та арешту майна боржника.

Відтак, примусова реалізація арештованого майна можлива фактично після проведення його опису, а тому доводи скаржника щодо ідентичності оскаржуваної постанови та постанови про арешт майна боржника від листопада 2024 року, є неспроможними.

З цих підстав, суд також вважає необґрунтованими доводи скаржника, як підставу для скасування постанови про опис та арешт майна, оскарження постанови про арешт майна боржника, оскільки вказані постанови мають різну мету.

Також суд вважає слушними доводи приватного виконавця з приводу недоведення ОСОБА_1 порушення своїх прав, як боржника у виконавчому провадженні.

Відтак, враховуючи правомірність дій приватного виконавця, суд відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст.258-261, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця Скрипника В.Л. від 12.02.2025 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ