Провадження №2-о/523/114/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.

за участі секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 з заявою в якій просив встановити факт того, що договір дарування складений на бланку серії АВЕ № 436904, на ім`я « ОСОБА_1 », нотаріально посвідчений державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В. 23.10.1999 р. за № 1-876, щодо квартири номер АДРЕСА_1 дійсно належать саме ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , вид. Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС в Одеській обл. ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстр. АДРЕСА_2 ).

Заява мотивується тим, що згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_3 виданого 23.08.2024 року ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . За договором дарування мати заявника подарувала у дар заявнику квартиру номер АДРЕСА_1 . Даний договір було посвідчено 23.10.1999 року за № 1-876 на бланку серії АВЕ № 436904 державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В.

Під час вирішення питання про зміну місця реєстрації заявника з`ясувалося, що у даному договорі дарування вказано інформацію про заявника: « ОСОБА_1 », яка не збігається із відомостями:« ОСОБА_1 », зазначеними у свідоцтві про народження, у паспорті та в обліковій картці платника податків заявника.

В досудовому порядку виправити помилку не виявилося можливим у зв`язку з припиненням П`ятої одеської державної нотаріальної контори.

Посилаючись на те, що зазначена помилка перешкоджає заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, заявник просив встановити факт належності йому Договору дарування складеного на бланку серії НОМЕР_4 .

В судове засідання заявник не з`явився.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив задовольнити.

В судове засідання заінтересована особа не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом сповіщалася.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 . Батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії НОМЕР_5 виданим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса ) (а.с.9).

23 жовтня 1999 року ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв в дар квартиру номер АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з приміщень : 1- коридор, 2-кладова, 3- кухня, 4-коридор, 5-вбудована шафа, 7-ванна, 8-туалет, 6,9,10-житлові кімнати, загальною площею-38,8 кв.м. Загальна площа квартири - 66,6 кв.м. Зазначена квартира належить дарителю на підставі договору № 99-0284 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській Універсальній біржі «Вітязь», 01 жовтня 1999 року, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації в книзі № 334пр на сторінці №71 за № 359. Договір дарування посвідчений 23 жовтня 1999 року державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В ( а.с.10)

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, ім`я заявника зазначено як « ОСОБА_4 ». ( а.с.7,8)

У зв`язку з тим, що у Договорі дарування ім`я заявника помилково було написано « ОСОБА_4 », тоді як в свідоцтві про народження та паспорті зазначено « ОСОБА_4 » виникла неузгодженість між документом, що посвідчує особу заявника та Договором дарування. Оскільки в позасудовому порядку усунути розбіжності в написанні імені заявника у вищевказаних документах неможливо, останній вимушений був звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті

Згідно ст.8 п.11 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» всі спірні питання, що стосуються приватизації житла вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за № 5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, про яке просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає останньому право володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що суд надано достатньо доказів, які підтверджують факт, належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС в Одеській обл. 21.01.2014 року, ІПН НОМЕР_2 ) Договору дарування складеного на бланку серії НОМЕР_4 на ім`я « ОСОБА_1 », нотаріально посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В. 23.10.1999 р. за № 1-876, щодо квартири номер АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 27.01.2025 року.

Суддя