Справа № 615/2081/24
Провадження № 2/615/41/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Логвінова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 615/2081/24

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

за участю учасників судового процесу:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Мордак І.С.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст (виклад) позовних вимог.

07 листопада 2024 року ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ), у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти:

- на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000,00 грн, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття;

- на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000,00 грн, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Також, 07 листопада 2024 року ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ), у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 8 000,00 грн, щомісячно, до припинення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 лютого 2024 року. Під час шлюбу у сторін народились дати: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з нею. ЇЇ доходів не вистачає на належне утримання дітей. Домовленості з відповідачем щодо його участі в утриманні неповнолітніх дітей досягнуто не було.

Окрім того, зазначила, що їх спільний син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є студентом другого курсу денної форми навчання Державного біотехнологічного університету. Термін навчання з 01 жовтня 2023 року по 30 червня 2027 року за контрактом, загальна вартість якого становить 63 600,00 грн. Оскільки їх син на даний час навчається, відповідно не може самостійно себе забезпечувати, доходу позивача також не вистачає на належне утримання сина, у свою чергу відповідач, враховуючи його майновий стан, має можливість сплачувати аліменти на повнолітнього сина на час його навчання.

Стислий зміст (виклад) заяв по суті справи.

03 грудня 2024 року від представника відповідача адвоката Мордак Інни Сергіївни надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на доньку ОСОБА_4 , а позовні вимоги про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_5 задовольнити частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу щомісячно.

В обґрунтування заперечень проти позову, викладених у відзиві, представник відповідача зазначила, що відповідач дійсно не проживає за місцем мешкання позивача та їх спільних дітей. При цьому твердження позивача, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей не відповідають дійсності. За період з 01 січня 2024 року по 30 листопада 2024 року відповідачем на користь доньки ОСОБА_4 було перераховано суму в розмірі: 52 170,00 грн, що в свою чергу свідчить про те, що права доньки ОСОБА_4 не порушувалися і вона своєчасно та у необхідному обсязі отримувала грошове забезпечення від батька, а тому позов в цій частині є необґрунтованим і не підлягає задоволенню. Також, у відзиві зазначено, що якщо особа, з якої стягуються аліменти є фізичною особою-підприємцем, то він зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі визначеної судом частини від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Натомість, позивач заявила вимоги про стягнення із відповідача суму аліментів на утримання 3 дітей в розмірі 24 000 грн, однак при цьому нею не доведено належними та допустимими доказами того, що сума в 24 000 грн відповідає розміру 50% доходів відповідача. Крім того, як вже було зазначено, що саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, не лише батько, а і мати на тому ж рівні, що і батько повинні приймати участь в утриманні та вихованні своїх дітей. Отже, виходячи із того, що позивач заявила до стягнення суму аліментів на утримання дітей в розмірі 24 000 грн, то виходячи із суми на утримання дітей в частині, яка припадає на неї, сума необхідна для утримання трьох дітей позивача і відповідача складає 48 000 грн, при цьому позивачка не надала інформації (розрахунок, фіскальні чеки, платіжні інструкції) про те, на які потреби необхідна саме така сума аліментів та підтвердження того, що з лютого 2024 року нею було витрачено щомісячно по 48 000 грн на утримання трьох дітей.

Також, 03 грудня 2024 року від представника відповідача адвоката Мордак Інни Сергіївни надійшов до суду відзив на позовну заяву, у якому вона просить позовні вимоги про стягнення аліментів на сина ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісяця.

В обґрунтування заперечень проти позову, викладених у відзиві, представник відповідача зазначила, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 02 червня 2005 року, згідно з витягом з реєстру платників єдиного податку № 016 від 27 січня 2017 року, 01 квітня 2016 року перейшов на спрощену систему оподаткування, група платника єдиного податку - 2. Також відповідач є особою з інвалідністю, у зв`язку із чим йому призначена пенсія по інвалідності, що свідчить про те, що суд відповідно до наведених норм закону та позиції Верховного Суду, має право ухвалити рішення про стягнення аліментів в частці від усіх доходів платника аліментів. На даний час на утриманні позивача та відповідача перебуває не одна дитина (на утримання якої заявлено вимогу у цій справі), а троє.

Стосовно питання отримання вищої освіти сином позивача і відповідача ОСОБА_6 необхідно зазначити таке. ОСОБА_3 уклала договір № 219Б208Д23 б/д з Державним біотехнологічним університетом про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців для здобувача вищої освіти ОСОБА_6 . Згідно із договором загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 63 600, 00 грн, по 15 900,00 грн за кожен навчальний рік з внесенням оплати щосеместрово не пізніше 10 діб до початку наступного семестру в безготівковій формі. Не дивлячись на те, що договір про надання платної освіти ОСОБА_6 укладено його матір`ю, оплату освітніх послуг здійснює відповідач - батько дитини. Оплата освітньої послуги за договором підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 29.08.2024 р. про сплату суми 8 340,00 грн та платіжною інструкцією № 0.0..1 від 31.01.2024 р про сплату суми 8000,00 грн. З огляду на те, що на утриманні відповідача знаходиться троє дітей, на яких згідно із законом він повинен сплачувати 1/2 своїх доходів щомісяця, тобто по 1/6 від доходу на кожного із трьох дітей, то на утримання ОСОБА_6 підлягає стягненню сума аліментів в розмірі 1/6 усіх доходів батька ОСОБА_2

13 грудня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування відповіді на відзив зазначила, що посилання представника відповідача на те, що відповідач надає грошові кошти дочці ОСОБА_4 лише свідчить про можливість надання матеріальної допомоги та не позбавляє права позивача звернутись до суду з даним позовом. Вказала, що їй достовірно відомо, що дохід відповідача складає 100 000,00 грн на місяць, однак, оскільки він перебуває на 2 групі спрощеної системи оподаткування є платником єдиного податку в розмірі 20 відсотків від мінімальної заробітної плати, що позбавляє можливості встановити його дохід. З огляду на викладене, вважає позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі такими, що відповідають інтересам дітей.

17 грудня 2024 року від представника відповідача адвоката Мордак Інни Сергіївни надійшли до суду заперечення, у яких вона вказала, що відповідачем надано відповідні докази, які підтверджують сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Також вказала, що позивачем не надано доказів розміру доходу відповідача, а також доказів розміру витрат, які понесла позивач на утримання дітей. Крім того, у власності і фактичному володінні ОСОБА_1 є автотранспортний засіб TESLA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був куплений за суму, яка еквівалентна 34 300 доларів США, що свідчить про високий рівень забезпеченості ОСОБА_1 та її платоспроможність і можливість на рівні з чоловіком утримувати спільних дітей. Разом із тим, твердження позивача про те, що відповідач придбав транспортний засіб AUDI Q7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у 2022 році, не може бути тим показником чи аргументом, який вказує на те, що до спірних правовідносин не належить застосовувати положення ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, згідно з якими заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Зазначила, що відповідач є особою з інвалідністю, яка присвоєна йому внаслідок хвороби, наявність якої в тому числі негативно впливає на можливість здійснювати ним підприємницьку діяльність і зумовлює вимушені перерви у виконанні робіт та наданні послуг внаслідок погіршення його самопочуття. З огляду на викладене, відповідач зобов`язаний, згідно з приписами діючого законодавства сплачувати аліменти в розмірі, встановленому ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, на утримання доньки ОСОБА_5 .

Аргументи (позиції) учасників справи.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , оскільки відповідач щомісячно перераховує їй кошти. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначила, що відповідач погоджується на сплату аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн щомісячно на кожного.

Рух справи.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача. Об`єднано в одне провадження цивільну справу № 615/2081/24, провадження № 2/615/492/24, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та цивільну справу № 615/2084/24, провадження № 2/615/493/24, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, присвоївши справі єдиний номер 615/2081/24, номер провадження 2/615/492/24.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2008 року, який було розірвано заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2024 року по справі № 615/2341/23 (провадження № 2/615/73/24) (а.с. 18).

Сторони мають дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та копіями витягів з реєстру територіальної громади (а.с. 14,-17, 141, 143).

Згідно довідки Державного біотехнологічного університету від 07 серпня 2024 року, ОСОБА_6 є здобувачем вищої освіти другого курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання факультету мехатроніки та інжинірингу Державного біотехнологічного університету. Дата вступу в університет 01 жовтня 2023 року. Дата закінчення університету 30 червня 2027 року (а.с. 154).

Відповідно до договору № 219Б208Д23 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, укладеного між ОСОБА_7 та Державним біотехнологічним університетом, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 63 600,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2023-2024 навчальний рік 15 900,00 грн; 2024-2025 навчальний рік 15 900,00 грн; 2025-2026 навчальний рік 15 900,00 грн; 2026-2027 навчальний рік 15 900 грн. Замовник вносить плату щосеместрово не пізніше ніж 10 діб до початку наступного семестру (а.с. 151-152).

Згідно копії довідки про доходи, виданої Валківською міською радою 05 листопада 2024 року, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2024 року по 31 жовтня 2024 року становить 15 561,00 грн (а.с. 83).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 є власницею транспортного засобу Tesla Model Y, реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с. 110)

Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 2106, ОСОБА_3 набула у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Із змісту договору вбачається, що вказаний правочин вчинений за згодою чоловіка покупця ОСОБА_2 (а.с. 22-23).

Рішенням ХХХІХ сесії VІІ скликання Валківської міської ради № 1246 від 29 вересня 2023 року, провулок Суворова перейменовано на провулок ОСОБА_8 (а.с. 24-25).

Згідно копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , ОСОБА_2 призначена пенсія по інвалідності.

Відповідач, ОСОБА_2 , з 02 червня 2005 року є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19).

Згідно копії витягу з реєстру платників єдиного податку № 016 від 27 січня 2017 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з 01 квітня 2016 року перейшов на спрощену систему оподаткування та віднесений до другої групи платників єдиного податку (а.с. 21).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 408677772 від 18 грудня 2024 року, ОСОБА_2 (за частковим співпадінням) на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим № :01:000:0425 площею 2 га; нежитлова будівля загальною площею 137,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка з кадастровим № :00:032:0033 площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлова будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 220-224).

Згідно відповіді на запит від 30 грудня 2024 року щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, перерахованого податку та військового збору за період з 4 кварталу 2021 року по 3 квартал 2024 року, сума доходу ОСОБА_2 за 2021 рік становить 1 120 904,00 грн; за 2022 рік становить 439 289,00 грн; за 2023 рік становить 138 600,00 грн; за липень 2024 року 31 000,00 грн; за вересень 2024 року 205,46 грн (а.с. 243-244).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 18 Конвенції про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд не в праві самостійно визначати спосіб стягнення аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 1 січня 2024 року та з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 гривні.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності, зареєстрований як фізична особа-підприємець, його дохід з 4 кварталу 2021 року по 3 квартал 2024 року наступний: за 2021 рік становить 1 120 904,00 грн; за 2022 рік становить 439 289,00 грн; за 2023 рік становить 138 600,00 грн; за липень 2024 року 31 000,00 грн; за вересень 2024 року 205,46 грн (а.с. 243-244).

Також встановлено, що відповідач має на праві власності наступне майно: земельну ділянку з кадастровим № :01:000:0425 площею 2 га; нежитлову будівлю загальною площею 137,1 кв.м., що розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку з кадастровим № :00:032:0033 площею 0,1 га, що розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ; будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлову будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 220-224).

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред`явлення даного позову (з позовом до суду позивач звернулась 07 листопада 2024 року) з відповідача на користь позивача аліментів:

на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття;

на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Цей розмір аліментів є достатнім для забезпечення розвитку дітей.

Разом з тим позивачка не позбавлена можливості ставити питання про стягнення додаткових витрат на дітей за наявності підстав.

Належних і допустимих доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному позивачем розмірі 8 000,00 грн суду надано не було.

Що стосується доводів представника відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що відповідач на постійній основі надає їй матеріальну допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З вищевикладеного вбачається, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину можуть бути визначені або за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Звернення позивача до суду з даним позовом свідчить про те, що між сторонами не було досягнуто домовленості щодо способу утримання в тому числі доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вказані доводи представника відповідача є безпідставними.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони у справі є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є здобувачем вищої освіти другого курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання факультету мехатроніки та інжинірингу Державного біотехнологічного університету. Дата вступу в університет 01 жовтня 2023 року. Дата закінчення університету 30 червня 2027 року

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За встановлених обставин, позивач у справі наділена правом на звернення до суду з відповідним позовом.

Стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У даному випадку, син сторін ОСОБА_6 досяг повноліття, у розумінні ст. 6 СК України не має статусу дитини, але, як повнолітній, що продовжує навчання у навчальному закладі та не досяг 23 річного віку, має право на утримання від батьків.

З урахуванням того, що відповідач в цій частині позов визнав частково, а також те, що відповідач має на утриманні малолітню та неповнолітню доньок, рівність обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення пред`явлених вимог та можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2024 року і до припинення навчання ОСОБА_6 , але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 263, 351-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2024 року і до припинення навчання ОСОБА_6 , але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 11 березня 2025 року.

Суддя А.О. Логвінов