СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8927/24

пр. № 2/759/414/25

27 лютого 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Журибеда О.М.

за участю секретаря судових засідань Хвостенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну заяву за позовом ПрАТ СП «Партнер» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, пені, індексу інфляції, 3% річних внаслідок не виконання грошового зобов`язання за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПрАТ СП «Партнер» 30.04.2024 звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , яким просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 09.07.2015 року №5919 в розмірі 36200, 00 грн., 3 % річних в розмірі 940, 46 грн., інфляційні втрати у розмірі 3638, 55 грн., пеня в розмірі 36200, 00 грн. з покладанням на відповідача відшкодування понесених судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що являється користувачем збудованого гаражного боксу № НОМЕР_1 , який знаходиться на земельній ділянці відведеній позивачу для експлуатації та обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що позивач охороняє гаражний бокс № НОМЕР_1 , який розташований на земельній ділянці, землекористувачем та балансоутримувачем якої є ПрАТ СП «Партнер». Однак відповідач грубо порушує чинне законодавство, так як регулярно користується послугами позивача, однак не оплачує їх у зв`язку з чим у нього перед відповідачем утоврилась заборгованість станом на 10.30.2024 року у розмірі 36200, 00 грн. У зв`язку з чим останній вимушений звернутися до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості за користування послугами автостоянки.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.05.2024 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2025 року у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача Стужук Н.В. вимогу позову підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлялвся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що спільне підприємство «Партнер» створено у відповідності до вимог діючого законодавства і є правонаступником МДКП « Партнер» відповідно до розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м. Києві № 1292 від 09.10.1996 року.

Відповідно до п.1 Рішення Виконавчого комітету Ленінградської ради народних депутатів № 138 від 09.03.1992 р. « Про передачу відкритої автостоянки на в. Жмеринській, 1-а в м. Києві передано в експлуатацію малому підприємству « Партнер», правонаступником якого є ПрАТ СП « Партнер».

Судом встановлено, що 09.07.2015 року між СП «Партнер» та відповідачем був підписаний договір №5919 на експлуатацію, обслуговування та зберігання автомобіля.

Відповідно до п.1.1. укладеного між сторонами договору на експлуатацію та обслуговування позивач бере на себе обов"язки по зберіганню і охороні автомобіля автовласника в автогаражі №100 на автостоянці №5, який розміщений на земельній ділянці по в. Жмеринська, 1-а. Автовласник, тобто відповідач, бере на себе зобов"язання вчасно вносити щомісячні внески за охорону та на експлуатаційні витрати відповідно до умов п.5.1 вказаного вище договору.

Згідно умов договору позивач бере на себе обов"язки по зберіганню автомобіля автовласника марки Фольксваген Пассат 1990 року, кузов НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 в автогаражі №100 на автостоянці 5, за адресою: м. Київ в. Жмеринська,1-а. ПрАТ СП «Партнер» у своїй діяльності керується «Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках», затверджених постановою КМ України 22.01.1996 року, які регламентують організацію та порядок надання послуг щодо зберігання усіх типів автотранспортних засобів, які належать громадянам, і поширюються на всі автостоянки (крім гаражних кооперативів), що охороняються, незалежно від форм власності, які є суб`єктами підприємницької діяльності, чи належать цим суб`єктам.

Згідно з п.27 зазначених Правил, автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання, а у разі їх зникнення, розукомплектовування або пошкодження під час зберігання, несуть повну матеріальну відповідальність у встановленому законом порядку.

Зазначена автостоянка обладнана відповідно до вимог Державних будівельних норм України «Споруди транспорту, автостоянки і гаражі для легкових автомобілів ДБР В.2.З.- 15:2007».

Для обслуговування автостоянки та утримання її в належному стані позивач вживає всі чинні вимоги, укладає договори з постачальниками електроенергії, здійснює пропускний і внутрішній режим, забезпечує цілодобову охорону об`єкта, сплачує всі податки згідно чинного законодавства, що підтверджується рахунками по сплаті електроенергії,оплата заробітної плати електромонтеру , охоронцям , податки на зарплату, прибирання території, покос трави та ін.

Відповідно до ст. 977 ЦК України за договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця.

Позивач зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо сплати коштів за користування послугами з утримання належного відповідачу майна, у останнього утворилась заборгованість.

На підтвердження вищезазначеного, позивач надає взаєморозрахунок заборгованості за період з 01.01.2019 р. по 30.03.2024 р. в розмірі 36200, 00 грн., 3 % річних в розмірі 940, 46 грн., інфляційні втрати у розмірі 3638, 55 грн., пеня в розмірі 36200, 00 грн.

Відповідачем не надано конкретного розрахунку, заперечень щодо правильності даного розрахунку, а також не подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Таким чином, оскільки судом встановлено наявність заборгованості у відповідача за спожиті послуги, позовні вимоги в даній частині підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов таким, що дає підстави для його задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 3028,00грн. та сплачену суму правової допомоги в розмірі 4 500 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 10-13, 76-81, 141, 263-268, 280-282 ЦПК України, статтями 11, 525-526, 530, 536, 549, 551, 610, 626, 629, 1046-1056 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ПрАТ СП «Партнер» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, пені, індексу інфляції, 3% річних внаслідок не виконання грошового зобов`язання за договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» ( 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 1а, податковий номер 65, НОМЕР_4 в АТ «Креді Агріколь Банк» в м. Києві) заборгованість по договору №5919 від 09.07.2025 року у розмірі 36200 грн. 00 коп., інляційні втрати в сумі 3638 грн. 55 коп., 3% річних у розмірі 940 грн. 46 коп., пеню у розмірі 36200 грн. 00 коп., а всього в розмірі 76979 (сімдесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» ( 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 1а, податковий номер 65, НОМЕР_4 в АТ «Креді Агріколь Банк» в м. Києві) судвоий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на праввову допомогу у розмірі 4500 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Журибеда