Справа № 442/6016/23 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/811/1573/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

за участю секретаря: Псярук О.В.

з участю: ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 ,

представника АТ «Сенс Банк» - Блажевського П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 особисто та в інтересах ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», за участю третіх осіб: відділу Служби у справах дітей Дрогобицької міської ради, державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Федорича Андрія Миколайовича, про скасування рішення про державну реєстрацію майнових прав,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 особисто та в інтересах ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк»), за участю третіх осіб: відділу Служби у справах дітей Дрогобицької міської ради, державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Федорича А.М., в якому просили: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61125926 від 25.10.2021 щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк» (який перереєстрований в АТ «Сенс Банк»); скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №34581217 на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Альфа-Банк» (який перереєстрований в АТ «Сенс Банк»).

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 22.09.2008 між ОСОБА_3 (Позичальником) та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого стало АТ «Альфа Банк», який на даний час переєстрований на АТ «Сенс Банк» (Кредитор), укладено договір кредиту № 625/140/2-511. Цього ж дня між Кредитором та ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки за № 62/40/2-513, згідно з яким поручителі зобов`язалися відповідати перед кредитором за зобов`язаннями позичальника щодо повернення кредиту. Також позичальник та поручителі уклали з ПАТ «Укрсоцбанк» іпотечний договір від 23.09.2008, предметом якого була квартира за адресою АДРЕСА_3 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.03.2015 у справі № 442/8003/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 22.09.2008 в розмірі 74 561,63 дол. США та 58 017,93 грн, а токож 3654,00 грн понесених судових витрат.

31.01.2022 позивачі дізнались про перереєстрацію квартири за АТ «Альфа Банком». Вважають, що така реєстрація здійснена з порушенням вимог законодавства. Вказують, що вони не були повідомлені про жодне рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, договір про задоволення вимог іпотекодержателя не укладався.

Державний реєстратор при вчиненні реєстраційних дій не дотримався вимог пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Позивачі не погоджуються з розрахунком заборгованості, та вважають такий неправильним та таким, що не підтверджує безспірність вимог, оскільки він здійснений одноособово, поверхнево, без зазначення відсоткової ставки, правової природи штрафних санкцій, з якого по який період нараховано, та без врахування доводів та доказів позичальника.

Також покликалися на порушення вимог Закону України «Про охорону дитинства», зокрема, щодо отримання попередньої згоди органів опіки та піклування для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

На підставі наведеного просили задовольнити позов.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2024 у задоволенні позову - відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилаються на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначають, що перереєстрація спірної квартири у власність AT «Альфа Банк» є такою, що здійснена з порушенням вимог законодавства. Пунктом 4.1 Іпотечного договору передбачено, що у випадку неналежного виконання Позичальником Основного зобов`язання Іпотекодержатель має право забезпечити свої вимоги шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку майно. Пунктом 4.4 договору встановлено, що звернення стягнення на майно, передане в іпотеку, здійснюється після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки, зокрема і шляхом передачі його у власність в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». За змістом ст. 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу останньому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Про жодне рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки позивач не був повідомлений, договір про задоволення вимог іпотекодержателя позивач з останнім не укладав. Право власності на квартиру АДРЕСА_2 за AT «Альфа Банк» 19.10.2021 зареєстрував державний реєстратор Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Федорич А.М. (номер запису 44633740).

Так, державний реєстратор повинен був вимагати від іпотекодержателя подання документу, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину - перевірити розрахунок боргу, встановити розмір заборгованості, його безспірність.

Вказує, що перереєстрація спірної квартири у власність AT «Альфа Банк» надає - останньому право володіння, користування і розпорядження нею, включно до її відчудження. Апелянти всією сім`єю постійно проживають у даній квартирі, ОСОБА_5 є малолітньою дитиною. Приватному виконавцю Онишкевичу Р.І. відмовлено у наданні дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_2 , де зареєстрована та проживає ОСОБА_5 , 2015 р.н. Згідно даних реєстру Дрогобицької територіальної громади гр. гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровані та постійно проживають у квартири АДРЕСА_2 . Крім того, як свідчить довідка з АТ «Сенс Банк», апелянтом вноситься по мірі можливого проплата за кредитом.

Відтак, дане рішення є передчасним, а також незаконним, а позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Зазначає, що правовою підставою переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, у відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 12.05.2006), міг бути договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, та який був би правовою підставою для реєстрації права власності квартири за банком. Встановлено, що між банком і позивачами відсутній договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, та правовою підставою для реєстрації права власності квартири за банком, тому, дії Державного реєстратора щодо реєстрації за банком права власності на спірну квартиру не можна вважати законними.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Від АТ «Сенк Банк» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, представник АТ «Сенс Банк» - Блажевський П.І. заперечив проти задоволення скарги, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 22.09.2008 між ОСОБА_3 та АКБ «Укрсоцбанк», укладено договір кредиту №625/40/2-511 на суму 48 000,00 дол. США зі сплатою 15,00 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною. Кінцевий термін погашення суми основної заборгованості до 21.09.2023 (включно) на умовах визначених Договором.

23.09.2008 з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за договором кредиту № 625/40/2-511 від 22.09.2008 між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 як іпотекодавцями та АКБ «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м..

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.03.2015 у справі № 442/8003/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 22.09.2008 в розмірі 74 561,63 дол. США та 58 017,93 грн, а токож 3654,00 грн понесених судових витрат.

Листом від 17.09.2020 АТ «Альфа-Банк» направило ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та статті 37 Закону України «Про іпотеку» у зв`язку із непогашенням заборгованості за кредитним договором № 625/40/2-511 від 22.09.2008, яка станом на 17.09.2020 становила 117 751,92 дол США.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 282062346 від 29.10.2021, квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 66,6 кв.м, житловою - 38,8 кв.м, на праві приватної власності належить АТ «Альфа-Банк».

Підставою для державної реєстрації зазначено: іпотечний договір (дублікат); звіт про оцінку предмета іпотеки; довідка, серія та номер: б/н, видана 19.10.2021, видавник: АТ «Альфа-Банк»; засвідчені іпотекодержателем копії повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень з відміткою про вручення адресатам; засвідчені іпотекодержателем копія повідомлення (письмової вимоги пре усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору).

Підставою внесення запису зазначено: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 61125926 від 25.10.2021, ОСОБА_7 , Пустомитівська міська рада Львівського району Львівської області.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Укрсоцбанк» було припинено 17.09.2019, його правонаступником визначено АТ «Альфа-Банк», який з 01.12.2022 змінив назву на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частини перша та третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 644/3116/18 (провадження № 14-45цс20) виснувала, що наявність відповідного застереження в іпотечному договорі, яке за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки.

Так, у підпункті 4.6.3 іпотечного договору від 23.09.2008 сторони визначили способи звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Зазначений пункт іпотечного договору за своїм змістом становить іпотечне застереження, яке прирівнюється до договору, і згідно з яким іпотекодавець засвідчує, що він надає згоду на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за власним одноосібним письмовим рішенням, яке не потребує укладення сторонами окремого договору про застосування вказаного позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на вказане доводи позивачів в цій частині не заслуговують на увагу.

Завершенням позасудового врегулювання спору є державна реєстрація права власності на предмет іпотеки, що виступає забезпеченням за основним зобов`язанням, за іпотекодержателем.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127) визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до пункту 61 Порядку № 1127 у редакції, чинній на час проведення реєстрації права власності, тобто станом на квітень 2021 року, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);

3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Отже, у пункті 61 Порядку № 1127 визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і державний реєстратор під час її проведення приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2020 АТ «Альфа-Банк» надіслав ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 письмову вимогу - Повідомлення № 17/09 від 17.09.2020 про усунення порушень основного зобов`язання та про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з вказаним повідомленням заборгованість за кредитним договором станом на 17.09.2020 становить 117 751,92 дол. США. Одночасно банк попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтями35-37 Закону України «Про іпотеку» (а.с 52 т.1).

Вказане повідомлення надіслано кожному з адресатів рекомендованим поштовим відправленням за адресою: АДРЕСА_3 , та отримане ними, що підтверджується відповідними відмітками про отримання (а.с. 53-55 т.1).

Отже, іпотекодержатель виконав вимоги статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо направлення іпотекодавцю повідомлень про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З копії реєстраційної справи щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що державному реєстратору надано усі, передбачені пунктом 61 Порядку № 1127, документи та обставин, що мають бути ними підтверджені.

Покликання позивачів на те, що рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності приймалось всупереч статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» без згоди органу опіки та піклування, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

В постанові Верховного Суду від .01.03.2023 у справі № 712/9294/20 (провадження № 61-7294св22) зазначено, що «системний аналіз статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» дає підстави для висновку про те, що попередній дозвіл органу опіки та піклування при відчуженні нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким, в разі використання його як житла, має дитина, надається лише в разі, коли власниками відчужуваного майна є батьки або особи, які їх замінюють, а також коли останні укладають угоди від імені неповнолітніх.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вона у своїй постанові від 29.09.2020 у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19) підтримала правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20.01.2016 у справі № 504/294/14-ц (провадження № 6-2940ц15), який зводиться до наступного: правочин, що вчинений батьками (усиновлювачами) стосовно нерухомого майна, право власності на яке чи право користування яким мають діти, за відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним (частина шоста статті 203, частина перша статті 215 ЦК України) за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини, - звужує обсяг існуючих майнових прав дитини та/або порушує охоронювані законом інтереси дитини, зменшує або обмежує права та інтереси дитини щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження права дитини на житло. Сам по собі факт відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним (пункти 88-90).

Тобто судам при вирішенні подібних справ у кожному конкретному випадку необхідно перевіряти наявність у дитини права користування житловим приміщенням на момент укладення оспорюваного договору, а також місце її фактичного проживання; враховувати добросовісність поведінки іпотекодавців щодо надання документів про право дітей на житло, яке є предметом іпотеки, при укладенні оспорюваного договору, з`ясовувати, чи існує фактичне порушення законних прав дитини внаслідок укладення договору».

Встановлено, що при укладенні договору іпотеки права малолітньої ОСОБА_5 , 2015 р.н., порушені не були, вона не була власником та не користувалася нерухомістю, яка передавалася в іпотеку, не була зареєстрована на постійне місце проживання за адресою предмета іпотеки і, отже, отримання дозволу на здійснення правочину та/або реєстраційної дії від органу опіки та піклування не потрібно.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що пунктом 2.1.4 Іпотечного договору від 23.09.2008 встановлено обов`язки Іпотекодавця, а саме: без письмової згоди Іпотекодержателя, що оформляється додатковою угодою до цього Договору, не відчужувати Предмет іпотеки, не передавати його в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування, а також не обтяжувати його будь-якими зобов`язаннями, що обмежують право власності Іпотекодавців на предмет іпотеки, окрім передач іостаннього в наступну іпотеку Іпотекодержателю.

Тому, враховуючи, що Іпотекодержателем не надавалася згода на реєстрацію місця проживання в іпотечному житлі, така реєстрація не є перешкодою для реєстрації права власності на квартиру за іпотекодержателем.

Крім цього колегія суддів звертає увагу, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність 23.09.2021, тому на момент звернення стягнення на предмет іпотеки (25.10.2021) мораторій не діяв.

Отже, суд першої інстанції, встановивши невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, що призвело до існування простроченої заборгованості, дотримання процедури примусового звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у період, коли не діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», дійшов до правильного висновку, що реєстрація права власності на спірне майно за АТ «Альфа-Банк» відбулася на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (право іпотекодержателя задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки) та відповідного застереження в іпотечному договорі.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня ухвалення.

Повний текст постанови складено: 07.03.2025

Головуючий

Судді