Справа № 438/92/25
Провадження 2/438/178/2025
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
12 березня 2025 року м. Борислав
Бориславський міський суд Львівської області
у складі судді Дудар О.В.,
за участю секретаря Валькович Г.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову зазначила, що 11 вересня 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб у Приморському районному, у місті Одесі, відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1640. Позивач вказав, що від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спочатку їхнього подружнього життя у них були теплі, дружні відносини, вони кохали один одного та проживали у селі. Улянівка, Березівського району, Одеської області. У лютому 2022 року вони переїхали проживати у місто Борислав, на вулицю Воїнів ОУН УПА, 5, де відповідач став на облік як вимушено переміщена особа. На початку 2024 року відповідач поїхав на роботу закордон і на сьогодні його місце перебування їй не відомо. За таких обставин вважає подальше життя з відповідачем неможливим. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Згоди відповідача на розірвання шлюбу не має.
Згідно з відповіддю Відділу реєстрації Бориславської міської ради Львівскої області відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 .
23 січня 2025 року надійшла відповідь від Міністерства соціальної політики України в якій зазначено, що станом на 22 січня 2025 року в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація про запитувану особі відсутня.
Ухвалою судді від 31 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не надано відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору та інформацію на підтвердження місця проживання чи перебування відповідача або місце його постійного заняття (роботи) чи місце знаходження його майна на території Бориславського міського суду Львівської області.
10 лютого 2025 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 11 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено виклик відповідача в судове засідання здійснювати через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.
Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином, подавши 27 лютого 2025 року заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що не заперечуває проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.
Враховуючи положення частини 1 статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи положення частини першої статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином Азербайджанської Республіки, Приморським районним, у місті Одесі, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 11 вересня 2019 року зареєстровно шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 3 лютого 2024 року Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1640 (а.с. 2).
З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_2 є громадянином Азербайджанської Республіки.
З урахуванням наведеного, суд під час вирішення вищевказаної справи повинен керуватися положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон).
Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом.
Зі статті 7 Закону слідує, що при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України.
Статтею 63 Закону встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно із положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).
Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Оскільки сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, примирення між сторонами на переконання позивача є неможливим, та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимогі підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_1 по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.
Керуючись статтями 76-81, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином Азербайджанської Республіки, зареєстрований 11 вересня 2019 року Приморським районним, у місті Одесі, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1640 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Азербайджанської Республіки, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Олена ДУДАР