Справа № 126/2459/24
Провадження № 2/147/201/25
УХВАЛА

за результатами розгляду заяви про відвід

07 березня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Редіною А. О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Боровецького І. О.,

під час розгляду у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області та Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА+" про встановлення постійного земельного сервітуту, -

встановив:

17 лютого 2025 року на підставі Розпорядження № 1 "Про передачу справи на розгляд іншого суду" т.в.о. голови суду Людмили Токарчук до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла вказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 у справі №126/2459/24 (провадження 2/147/201/25) головуючим суддею визначено Борейко О. Г.

Ухвалою судді від 19.02.2025 постановлено: прийняти до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області та Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА+" про встановлення постійного земельного сервітуту; розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; призначити підготовче засідання на 10:00 годину 07 березня 2025 року в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області (вул. Соборна, 21, с-ще Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область).

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 заявила відвід судді Борейко О. Г., мотивуючи його тим, що суддя Борейко О. Г. раніше розглядала справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка+», Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Комунальне сільськогосподарське підприємство «Флор-сервіс» про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права шляхом скасування права постійного користування землею та визнання Державного акта недійсним. За результатом розгляду справи суддя винесла рішення про відмову в задоволенні позову. Тому суддю позивач вважає упередженою і такою, що не може розглядати справу №126/2459/24.

Представник відповідача - ОСОБА_2 підтримала заявлений позивачем відвід.

Представник відповідача - Боровецький І. О. заперечив проти відводу, вважаючи його необгрунтованим, зазначив, що рішення суду першої інстанції під головуванням Борейко О. Г. було підтримано судом вищої інстанції, а тому підстави для відводу судді відсутні.

Відповідно до положень абз.2 ч.3 ст.40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла не пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, на підставі чого та враховуючи, що заява про відвід оголошена позивачем в день підготовчого засідання у справі 07 березня 2025 року питання про відвід вирішує суд, що розглядає справу, не передаючи заяву про відвід на розгляд іншому судді.

Заслухавши учасників, дослідивши доводи заяви про відвід та матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на таке.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Статтею 2 ЦПК України визначено, як мету цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає засадам права на справедливий судовий розгляд, які закріплені в ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997.

Частинами 1-3, 7, 8, 11 статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

ЄСПЛ у своєму рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» (справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом) зазначав, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» ЄСПЛ вказував, що справедливими в розумінні ст. 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

В той же час, відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом.

Частиною 3 статті 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Позивач ОСОБА_1 , заявляючи відвід головуючому судді, посилається на те, що вона виносила рішення у справі №126/3605/18 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка+», Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Комунальне сільськогосподарське підприємство «Флор-сервіс» про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права шляхом скасування права постійного користування землею та визнання Державного акта недійсним. Водночас вважає, що суддею Борейко О. Г. ухвалено рішення у справі №126/3605/18 на користь Боровецького І. О. (директора ТОВ "НІКА+", а тому суддя Борейко О. Г. не може розглядати справу за позовом ОСОБА_1 до Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області та Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА+" про встановлення постійного земельного сервітуту.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З аналізу доводів заяви про відвід судді вбачається, що позивач не погоджується з ухваленим суддею рішенням та вважає, що це може вплинути на розгляд цієї справи, а також й те, що суддя Борейко О. Г. у справі № 126/2459/24 не може об`єктивно та неупереджено розглядати цю справу, оскільки у заявника наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Оскільки наведені в заяві про відвід судді обставини викликають в позивача ОСОБА_1 побоювання щодо неупередженості та об`єктивності судді Борейко О. Г. у розгляді цієї справи, з метою забезпечення умов, за яких в учасників судового розгляду та в очах стороннього розумного спостерігача не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою дотримання права на справедливий суд в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля запобігання тенденції існування сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого судді, з урахуванням наявності у сторони позивача сформованої суб`єктивної думки щодо таких сумнівів, яка підтримана представником відповідача 1 - Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області, заявлений відвід потрібно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 36-41, 259, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Борейко Олесі Григорівни задовольнити та відвести суддю Борейко Олесю Григорівну від розгляду справи №126/2459/24.

Матеріали цивільної справи №126/2459/24 за позовом ОСОБА_1 до Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області та Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА+" про встановлення постійного земельного сервітуту передати до канцелярії суду для визначення іншого судді відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07 березня 2025 року.

Суддя О. Г. Борейко