Справа № 202/3389/24
Провадження № 2-др/202/16/25
06 березня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
представника заявника - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, -
24.02.2025 року ОСОБА_2 в особі представника Смагіна Віталія Георгійовича через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову допомогу. Вказав, що надають докази розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 35 000,00 гривень, які ОСОБА_2 має сплатити у зв`язку з розглядом справи, а саме: договір про надання правничої (правової) допомоги від 22.03.2024 року; додаткову угоду №1 від 22.03.2024 року; акт №1 про надання правничої (правової) допомоги від 21.02.2025 року. Факт надання та обсяг такої допомоги також підтверджується іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи, зокрема, ордером, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, процесуальними документами підписаними представником, журналами судових засідань тощо. Просили стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 35 000,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24 лютого 2025 року, заява передана головуючому судді Слюсар Л.П. (провадження № 2-др/202/16/25).
На стадії судових дебатів, представником позивача було заявлено заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду по справі, також було заявлено про надання доказів понесених даних судових витрат у строк визначений ЦПК України після ухвалення рішення суду. Таким чином, враховуючи те, що рішенням суду позовні вимоги позивача були задоволені частково, і позивачем була заявлена заява (вимога) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та попередньо надано орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, просили суд: вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цивільної справи № 202/3389/24 і стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 000 грн. 00 коп.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24 лютого 2025 року, заява передана головуючому судді Слюсар Л.П. (провадження № 2-др/202/17/25).
Ухвалою судді від 25 лютого 2025 року об`єднано в одне провадження у цивільній справі №202/3389/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, номер провадження №2-др/202/16/2025 з заявою ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі, номером провадження №2-др/202/17/2025.
Об`єднаним провадженням призначено єдиний номер провадження №2-др/202/16/2025.
Заяви призначено до розгляду у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Так, додатковою угодою передбачені дві однакові послуги - підготовка та подання до суду позову, а також підготовка та надання до суду заяв по суті спору, оскільки позов і є заявою по суті. Інших заяв по суті стороною ОСОБА_3 не подавалося.
За таких обставин за підготовку та подання до суду позову визначені дві різні фіксовані вартості 7 000,00 гривень та 1500,00 гривень. Актом приймання-передачі наданих послуг від 20.02.2025 року такі суперечності не усунуті, що не дозволяє встановити дійсну вартість послуги.
Крім того, вартість підготовки та подання до суду клопотань та заяв процесуального характеру визначена у фіксованому розмірі у 1 500,00 гривень за один документ.
У їх випадку адвокатом Доманським В.П. надано таку послугу 2 рази - клопотання про приєднання доказів та заява про ознайомлення з матеріалами справи, вартість яких разом становить 3000,00 грн.
При цьому вважають, що вартість таких послуг надто завищена та не може перевищувати 500 гривень за кожний документ, оскільки такі процесуальні документи є шаблонними, малими за змістом, потребують мало зусиль та часу для їх підготовки.
Щодо вартості представництва в одному судовому засіданні, яка визначена у фіксованому розмірі у 1000,00 гривень, то у їх випадку адвокатом Доманським В.П. прийнято участь у 8 судових засіданнях, вартість яких разом становить 8000,00 гривень.
Звернув увагу на те, що наданий акт приймання-передачі грошових коштів від 15.01.2024 року не є належним та допустимим доказом факту оплати послуг, оскільки не є тим первинним документом, що відповідно до закону таке підтверджує.
Загальний розмір витрат ОСОБА_3 на правову допомогу, що підтверджений відповідними належними доказами, становить 9000,00 гривень (1000,00 грн. - клопотання про приєднання доказів, заява про ознайомлення з матеріалами справи та 8000,00 грн. - представництво у 8 судових засіданнях) і ОСОБА_2 не заперечує проти нього.
Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Доманський В.П., відповідно до заяви, документ сформований в системі «Електронний суд» 06.03.2025 року, просив суд здійснити розгляд справи про ухвалення додаткового рішення без участі сторони позивача, задовольнити заяву та відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки витрати на правову допомогу не були заявлені ним та його представником під час судових дебатів та до їх закінчення.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Смагін В.Г. в судовому засіданні підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення по справі з наведених в ній підстав та просив суд стягнути з ОСОБА_3 35 000,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції. Заяву ОСОБА_3 просив задовольнити частково з підстав наведених в запереченнях та не заперечував щодо відшкодування 8000 грн.
Суд, заслухавши представника заявника, розглянувши заяви, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року у цивільній справі №202/3389/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, позов ОСОБА_3 задоволено частково, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 64,1 кв.м, житлова площа 43,2 кв.м.
Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 автомобіль марки «SUBARU OUTBACK», 2012 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 , об`єм двигуна 2457 см.куб та визнано, що ідеальні частки у порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 становлять 1/2 частки за кожним.
Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мотоцикл марки «HONDA CB 600F», 2009 року випуску, VIN-код НОМЕР_4 , об`єм двигуна 599 см.куб. та визнано, що ідеальні частки у порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 становлять 1/2 частки за кожним.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 64,1 кв.м., житлова площа 43,2 кв.м.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі в розмірі 1598,75 грн.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в позовній заяві за основним позовом та в позовні заяві за зустрічним позовом було зазначено щодо орієнтовних витрат на правничу допомогу та відповідно щодо витрат на правничу допомогу заявлено і в судових дебатах, позовні вимоги позивачів задоволено частково, заяви про ухвалення додаткового рішення по справі подано в строк, а тому є передбачені законом підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Метою впровадження цього принципу пропорційності є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Разом з тим представник позивача за основним позовом ОСОБА_3 адвокат Доманський В.П. просив суд відмовити відповідачу ОСОБА_2 (позивачу за зустрічним позовом) в розподілі витрат на правничу допомогу, оскільки витрати на правничу допомогу не були заявлені ним та його представником під час судових дебатів та до їх закінчення.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Смагін В.Г. не заперечував же щодо відшкодування позивачу понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Щодо тверджень представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про завищення розцінок за Договором про надання правової допомоги, оскільки зазначена справа є простою, то суд не приймає їх до уваги, оскільки заявлені ним витрати на правничу допомогу значно перевищують заявлені витрати позивачем ОСОБА_3 .
З огляду на матеріали справи вбачається, що позивачкою ОСОБА_3 визначено ціну позову 519750,00 грн. та сплачено 7619,90 грн. судового збору за вимогу майнового характеру 5197,50 грн. та за дві вимоги немайнового характеру 2422,40 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2025 року майнові вимоги позивача задоволено, а в задоволенні вимог немайнового характеру відмовлено. Отже відшкодування підлягають судові витрати за вимоги майнового характеру в розмірі 5197,50 грн.
Судом же при ухвалені зазначеного рішення стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі в розмірі 1598,75 грн., тобто додатково підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 3598,75 грн.
Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 визначено ціну позову 400000,00 грн. та сплачено судовий збір в розмірі 4000,00 грн., однак в задоволенні позовних вимог в частині визнання за ним права власності на квартиру відмовлено, тому зазначені витрати не підлягають відшкодуванню.
Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя заявлено вимоги щодо визнання права власності за ОСОБА_3 на рухоме майно вартість якого становить 639500,00 грн., однак судовий збір ним сплачено не було, про що зазначив представник позивача за основним позовом, а оскільки ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в цій частині позову відмовлено, то з нього підлягає стягненню на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 6395,00 грн.
Так, між ОСОБА_3 та адвокатом Доманським В.П. 20 грудня 2023 року укладений Договір про надання правової допомоги №20/12-001.
Крім того 22.03.2024 року між позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 (Клієнт) та Адвокатським бюро «Віталія Смагіна», в особі керуючого бюро Смагіна В.Г. (Виконавець) укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги.
Гонорар за цією Додатковою угодою сплачується після підписання акту про надання правничої (правової) допомоги протягом 7 календарних днів на вимогу виконавця ( п.3).
Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, сторонам має бути компенсовано судові витрати:
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 246, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 6395 грн. 00 коп.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Повний текст складено 11.03.2025 року.
Суддя Л.П. Слюсар