Провадження №2/523/1552/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"25" лютого 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» далі (ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами кредиту.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 22.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 19069-12/2023, за умовами якого позичальник отримав фінансовий кредит, та зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах та у строки передачі договором. Заборгованість за яким становить 49 000 грн.

Також, 17.12.2023 року між первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 4166194, заборгованість за яким становить 36 864,50 гривень.

Також, 31.12.2023 року між первісним кредитором ТОВ «АВАНС КРЕДТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 48481-12/2023, заборгованість за яким становить 9 062, 50 грн.

Позивач зазначає, що первісні кредитори та позивач у справі уклали договір факторингу, згідно якого первісні кредитори передали фактору належні їм права вимоги за кредитними договорами.

З урахуванням викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі: 94 927, 00 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Представник позивача до суду не з`явився, при цьому позовна заява містить в собі пункт щодо можливості розгляду справи за відсутності сторони позивача та можливості ухвалення заочного рішення суду (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка повернулись на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.71-72).

Згідно п. 2 ч. 7 ЦПК України судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач про час та місце слухання справи повідомлявся, про причини не явки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не надав, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положення ст. 223 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2025 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між відповідачем у справі ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено кредитний договір № 19069-12/2023. Кредитний договір підписано електронний підписом позичальника.

Так, відповідно до п.1.1 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі: 14 000 грн. згідно п. 1.2 тип кредиту кредит, мета на власні потреби. Кредит надається строком на 100 днів. Дата надання кредиту 22.12.2023 р. згідно п. 1.4.1 процентна ставка становить 2,50% в день застосовується у межах строку кредиту. Згідно п.1.6 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-39хх-хххх-4579 протягом одного робочого з дня прийняття рішення про видачу кредиту (а.с.9-14).

Щодо звернення позивача з даним позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, встановлено, що 29.04.2024 року між первісним кредитором та позивачем укладено договір Факторингу № 29042024-1 за умовами якого до Фактора перейшло право вимоги за кредитним договором.

Так, відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу позивач/фактор набув право вимоги до відповідача на суму: 49 000 гривень, заборгованість складається з: 14 000 грн. сума заборгованості за основою сумою боргу, 35 000 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.15-19).

Щодо укладання договору позики № 4166194, судом встановлено, що 17 грудня 2023 року між первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики № 4166194, за умовами якого відповідач отримав 10 000 гривень. Строк дії договору 30 днів. Базова процентна ставка 22,21% (а.с.23-26).

Щодо звернення позивача з позов про стягнення заборгованості.

Судом встановлено, що 14.06.2021 року між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 14/06/21 за умовами якого позивач/фактор набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників № 24 від 16.05.2024 року до договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі: 36 864, 50 гривень, заборгованість складається з: 9 350 гривень сума заборгованості за основою сумою боргу; 27 514, 50 гривень сума заборгованості за відсотками (а.с.27-34).

Щодо кредитного договору № 48481-12/2023.

Судом встановлено, що 31.12.2023 року між первісним кредитором ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено фінансовий кредит №48481-12/2023 за умовами якого, п.1.1. товариство надає клієнту фінансовий кредит в сумі 2 500 гривень. Згідно п.1.2. мета кредиту власні потреби клієнта, строк кредиту - надається на 120 днів. Згідно п. 1.2.1 процентна ставка 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-39хх-хххх-4579 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (а.с.40-45).

Щодо звернення позивача з позовними вимогами про стягнення заборгованості за вищевказаним договором.

Судом встановлено, що між первісним кредитором та позивачем 24.05.2024 року було укладено договір факторингу № 24052024 за умовами якого фактор набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників від 24.05.2024 року до Договору № 24052024 від 24.05.2024 року позивач набув право вимоги до відповідача у сумі: 9 062, 50 гривень, заборгованість складається з: 2 500 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 6 562, 50 гривень сума заборгованості за відсотками (а.с.46-51).

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач у справі є належним кредитором за кредитними договорами № 19069-12/2023, № 4166194; № 48481-12/2023, загальна сума заборгованості за якими становить 94 927, 00 гривень.

Відповідач, обставини зазначені у позові не спростував, не надав доказів на підтвердження відсутності заборгованості, або її погашення, не надав жодних заяв клопотань щодо спростування позовних вимог тощо.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відтак, після підписання кредитних договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Так, відповідно порядку зазначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Враховуючи вищевикладені докази відповідач має в мережі Інтернет сторінку з розміщеною пропозицією (офертою) на сайті https://www.gofingo.com.ua.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. "

Судом, при розгляді справи також, приймаються до уваги висновки зроблені Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року (справа № 6-979цс15), згідно яких боржник, що отримав повідомлення про передачу прав вимоги за договором не звільняється обов`язку погашення заборгованості, повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку щодо погашення заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що позивач є кредитором за договорами кредитів, відповідач порушив умови Договору, не повернув отримані кошти у строки передбачені договором, не відреагувала на повідомлення щодо погашення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 3 028, 00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 612, 625-627, 1054-1055 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) - заборгованість за кредитними договорами № 19069-12/2023, № 4166194; № 48481-12/2023, у загальному розмірі: 94 927, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) - витрати по сплаті судового збору у розмірі: 3 028, 00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 03.03.2025р.

Суддя: