Номер провадження 2-о/205/31/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Грони Д. С.,

за участю секретаря судового засідання Матківської В. В.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Копйової О. Л.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту перебування особи на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування нею на утриманні її сина ОСОБА_2 , який зник безвісті 16 квітня 2023 року під час виконання військових обов`язків.

Заяву обґрунтовує тим, що з 2019 року вона та її син - ОСОБА_2 , постійно проживали разом, спільно вели господарство. ОСОБА_2 допомагав з купівлею продуктів харчування, медикаментів, допомагав частково сплачувати комунальні послуги. Заявниця є пенсіонеркою, розмір пенсії складає 3 484,00 грн, тому дохід її сина був для неї постійним та основним джерелом для існування. 12.12.2022 ОСОБА_2 був призваний за мобілізацією до лав ЗСУ. 16.04.2023 ОСОБА_2 зник безвісті за особливих обставин. Встановлення факту перебування на утриманні необхідно заявниці для звернення до Пенсійного фонду України для отримання пенсії по втраті годувальника.

Заінтересованою особою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надані суду письмові пояснення від 22.01.2025. Посилаючись на норми законодавства представник ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вказав, що особи, які перебували на повному утриманні годувальника мають право перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Обов`язок щодо надання підтверджуючих документів покладено саме на заявника. У разі відсутності підтверджуючих документів факт перебування на утриманні має бути встановлений судом. Просив розглядати справу без участі представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, прийняти рішення з урахуванням цих пояснень.

В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву у повному обсязі. Повідомила, що після розірвання шлюбу в 2019 році, її син - ОСОБА_2 став постійно проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Син допомагав по господарству, опікувався здоров`ям матері, ходив за покупками до магазинів та аптек. Крім неї на утриманні ОСОБА_2 був ще малолітній син, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю, на користь якої ОСОБА_2 добровільно сплачував аліменти. Після того, як ОСОБА_2 був призваний до лав Збройних сил України, доходи сина зросли, проте всі свої доходи він заощаджував для придбання військового устаткування. Після зникнення сина в зоні бойових дій 16.04.2023 грошове утримання ОСОБА_2 почала отримувати мати його неповнолітньої дитини. Просить встановити факт свого перебування на утриманні ОСОБА_2 , з метою звернення до Пенсійного фонду України для збільшення пенсії.

Представник заявника адвокат Копйова О. Л. підтримала заяву про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що вона є сусідкою заявниці. Особисто знає як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу у 2019 році ОСОБА_2 проживав з матір`ю. Їй відомо, що ОСОБА_2 сплачував комунальні послуги за утримання квартири, бачила, як він придбавав продукти харчування як для себе, так і для матері, ходив до аптек з метою придбавання ліків для матері. Як повідомила свідок ОСОБА_3 , їй відомо, що ОСОБА_2 змінював місця роботи, у зв`язку з тим, що йому не вчасно та не в повному обсязі виплачували заробітну плату. Про розмір доходів ОСОБА_2 свідок ОСОБА_3 не обізнана.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що родину ОСОБА_5 знає з 1992 року, товаришували родинами. Після розірвання шлюбу і до початку війни син заявниці - ОСОБА_2 проживав з матір`ю. Доглядав за її здоров`ям, допомагав по господарству. Зі слів свідка, вона обізнана, що заробітну плату ОСОБА_2 отримував не регулярно, тому мав бажання вступити до лав ЗСУ, щоб отримати матеріальне забезпечення. Чи офіційно був працевлаштований ОСОБА_2 , чи не офіційно на час проживання з матір`ю, свідок відповіла, що точно про це не знає. Рівень доходів ОСОБА_2 у цей період свідок також не знає. Проте, із розмов з заявницею знає, що грошей в родині не вистачало і це було викликано тим, що ОСОБА_2 не вчасно та не в повному обсязі виплачували заробітну плату. Також повідомила, що ОСОБА_2 періодично брав банківські кредити, які витрачав на покриття поточних потреб родини. У зв`язку з неповерненням цих кредитів до родини ОСОБА_5 постійно телефонували колектори.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , батьком якого є ОСОБА_6 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_1 від 09.04.1987 (а.с.7).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є пенсіонеркою за віком з 08.07.2008, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 Серія НОМЕР_3 (а.с. 7).

Чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 від 11.05.2006 (а.с. 8).

12.12.2022 ОСОБА_2 , 1987 року народження був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період (а.с. 12).

21.01.2023 ОСОБА_2 був зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення (а.с. 13). Наказом командира військової частини № 132 від 06.05.2023 солдат ОСОБА_2 визнаний як зниклий безвісті (а.с. 16).

З довідки ОСББ «ГІДРОПАРКОВА 15» вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приживали з липня 2019 по грудень 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

З Форми ОК-5 виданій ОСОБА_1 вбачається, що у період спільного проживання з сином, ОСОБА_2 , окрім державної пенсії вона мала дохід за 2020 рік у розмірі 36 670,50 грн (платник заробітної плати ТОВ «АТБ Маркет»), у 2021 році у розмірі 118 523,23 грн (платник ТОВ «АТБ Маркет») (а.с. 22-23).

Згідно довідки про доходи № 8721 0177 6176 2282 вбачається, що у 2024 році розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 склав 41 283,20 грн.

З Відповіді № 1071604 від 28.01.2025 отримані доходи та утримані податки ОСОБА_2 за період спільного проживання з ОСОБА_1 за 2019-2022 роки складали:

2019 рік

64 780,61 грн (нарахована заробітна плата за рік) 11 660,51 грн (нараховані податки за рік) = 53 120,10 грн (після оподаткування);

Середня заробітна плата на місяць у 2019 році після вирахування податків = 53 120,10 грн / 12 місяців = 4 426,67 грн;

2020 рік

23 306,00 грн (нарахована заробітна плата за рік) 4 195,08 грн (нараховані податки за рік) = 19 110,92 грн (після оподаткування)

Середня заробітна плата на місяць у 2020 році після вирахування податків = 19 110,92 грн / 12 місяців = 1 592,57 грн;

2021 рік

73 353,37 грн (нарахована заробітна плата за рік) 13 203,608 грн (нараховані податки за рік) = 60 149,77грн (після оподаткування);

Середня заробітна плата на місяць у 2021 році після вирахування податків = 60 149,77 грн / 12 місяців = 5 012,48 грн;

2022 рік

57 452,90 грн (нарахована заробітна плата за рік) 10 341,51 грн (нараховані податки за рік) = 47 111,39 грн (після оподаткування);

Середня заробітна плата на місяць у 2022 році після вирахування податків = 47 111,39 грн / 12 місяців = 3 925,94 грн;

З січня 2023 року по квітень 2023 року доходи ОСОБА_2 зросли, проте в цей період він вже не проживав разом зі своєю матір`ю. До того, ж як вбачається з наданих e судовому засіданні ОСОБА_1 пояснень, у цей час він матеріально їй не допомагав, оскільки накопичував кошти на придбання військового обладнання.

Також з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_2 мав на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно діючого законодавства, той з батьків, який проживає окремо від дитини зобов`язаний надавати кошти на його утримання в якості аліментів.

Такі витрати складали:

- у 2019 році не менш ніж 1 013,50 грн на місяць (прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років 2 027,00 грн);

- у 2020 році не менш ніж 1 109,00 грн на місяць (прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років 2 218,00 грн);

- у 2021 році не менш ніж 1 197,50 грн на місяць (прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років 2 395,00 грн);

- у 2022 році не менш ніж 1 309,50 грн на місяць (прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років 2 618,00 грн);

У зв`язку з цим, сума відповідного місячного доходу ОСОБА_2 мала зменшуватись на відповідний розмір аліментів.

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є у вільному доступі, встановлено, що ОСОБА_2 мав невиконані боргові зобов`язання перед банківськими установами, а саме:

-08.07.2021 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі № 205/1350/21, яким з ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» стягнуто заборгованість у розмірі 29 248,09 грн за період лютий 2019 року грудень 2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98603798).

-13.09.2021 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі № 205/3723/21, яким з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість у розмірі 19 020,18 грн станом на 13 квітня 2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100840112).

Крім того, з інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, яка також знаходиться у вільному доступі, вбачається, що стосовно ОСОБА_2 станом на час розгляду цієї справи відкрито два виконавчих провадження:

-АСВП 67360852 від 03.11.2021, стягувач ТОВ «Файна Готівочка»;

-АСВП 72692258 від 06.09.2023, стягувач АТ КБ «ПриватБанк».

Нормативне обґрунтування

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ст. 315, 318 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На вказані умови також звертає увагу Верховний Суд України в роз`ясненнях «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до положень статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Аналогічні положення містять ст.ст. 37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає заявник є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Висновки суду

Заявником не долучено належних доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 систематично отримувала допомогу від сина та така допомога була основним джерелом засобів до її існування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою, якій призначена державна пенсія за віком. За твердженням заявниці розмір її пенсії становить 3 484,97 грн. До того ж у 2020 році нею отримано додатковий дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 36 670,50 грн, а у 2021 році 118 523,23 грн відповідно. При цьому щомісячний підтверджений дохід ОСОБА_2 , з урахуванням витрат на власне утримання, утримання малолітнього сина та обслуговування кредитних зобов`язань, об`єктивно не міг бути більшим доходів заявниці.

Наведені обставини, а також надані заявником документи, які були досліджені під час судового розгляду свідчать про те, що впродовж 2019 2022 років ОСОБА_2 не мав об`єктивної можливості надавати ОСОБА_1 матеріальну допомогу, яка була б для неї основним і постійним джерелом для існування.

З огляду на зазначене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд не вбачає доведеними твердження факту перебування ОСОБА_1 на утриманні її сина ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 76, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту перебування особи на утриманні - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 07.03.2025.

Суддя Денис ГРОНА