г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5018/24
Номер провадження 2/213/553/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Нестеренка О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, у якій просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років.

Позов обґрунтовано обставинами:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами не розірваний, але з початку військової агресії російської федерації фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені. В березні 2022 року позивач з дитиною були вимушені виїхати за межі України до Італії в якості біженців. Син ОСОБА_3 на даний час є студентом 2 курсу Криворізького національного університету, денної форми здобуття вищої освіти за кошти фізичних осіб, тобто навчається на контрактній основі. Вартість навчання складає 24000,00 грн на рік, а всього за весь період навчання 96000,00 грн. Син не працює, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Навчання сина здійснюється дистанційно. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки на даний час не має доходу через втрату роботи. У зв`язку з цим, вони з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач інших дітей на утриманні не має, аліменти нікому не сплачує.

Позиція відповідача.

Відповідачем подано відзив на позов, просить позов ОСОБА_1 задовольнити частково у розмірі 1/8 частки від його доходу. Вважає, що позовні вимоги в заявлених розмірах є необґрунтованими та незаконними. Він не має можливості надавати матеріальну допомогу сину в заявлених розмірах до досягнення ним 23-х років, оскільки він працює в приватному підприємстві, яке наразі повноцінно не працює. Він має на утриманні матір пенсіонерку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з ним, є непрацездатною особою та перебуває на його утриманні. Також, він щомісяця несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни. Вважає, що у разі задоволення позову у розмірі 1/3 частини від його доходу, він буде перебувати у скрутному матеріальному становище. Зазначає, що позивач не надала жодних доказів та детальний розрахунок потреб на утримання дитини під час її навчання, окрім договору, що підтверджує вартість навчання.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

05.12.2024 позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів.

10.12.2024 ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.02.2025 надійшов відзив на позовну заяву.

18.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, відповідач не надав доказів, що його фінансове становище є критичним і унеможливлює сплату аліментів у заявленому розмірі. Посилання відповідача на необхідність утримання своєї матері пенсійного віку - ОСОБА_5 є недостовірними, оскільки не підтверджені належними доказами. Крім того, у відповідача є інші родичі, які також можуть брати участь в утриманні матері, зокрема: сестра ОСОБА_6 , 1976 р.н. та брат ОСОБА_7 , 1975 р.н., тобто його твердження про те, що лише він несе тягар утримання матері, є необґрунтованими. Також, відповідач проживає окремо від своєї матері. Відповідач, маючи постійний дохід, повинен виконувати свої батьківські обов`язки. Вважає, що розмір аліментів запропонований відповідачем є явно недостатнім для забезпечення витрат на навчання та інші потреби сина.

Будь-яких інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило.

З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Зміст позовних вимог витікає з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.02.2006 Виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.02.2006.

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25.07.2006.

Згідно довідки №36-383/2024 від 30.10.2024, ОСОБА_4 є студентом 2 курсу Криворізького національного університету, факультет економіки та управління бізнесом, спеціальність - маркетинг, денної форми здобуття вищої освіти за кошти фізичних осіб. Дана обставина також підтверджується Договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 401 від 31.08.2023.

Згідно з умовами Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 401 від 3108.2023, вартість навчання складає 24000,00 грн на рік, а всього за весь період навчання 96000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 є безробітною згідно довідки №162384 від 25.09.2024, виданою позивачу компетентним органом держави за місцем її проживання. Дана довідка складена іноземною мовою, належного перекладу на державну мову суду не надано.

Згідно свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2 , його матір`ю є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 . Однак відповідачем не надано доказів, що ОСОБА_5 перебуває у нього на утриманні та доказів на підтвердження її матеріального становища.

Згідно довідки №10/708 від 07.02.2025 ОСОБА_2 з 31.01.2024 працює у ПрАТ «ІнГЗК», цех сервісного обслуговування, дільниця Рудозбагачувальної фабрики №1 та займає посаду механік дільниці. Його дохід за листопад 2024 року становив 11266,53 грн, за грудень 2024 року він не отримав заробітну плату, у січні 2025 року 9748,57 грн. Тобто середньомісячний заробіток за період роботи з 01.11.2024 по 31.01.2025 року складає 13328,09 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та його мати-пенсіонерка ОСОБА_5 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , згідно наданих копій паспортів.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

В постанові від 13.04.2021 у справі №308/4214/18 Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Також, Верховний суд у постанові від 13.04.2021 у справі №308/4214/18 зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до роз`яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При визначенні розміру аліментів, за даним позовом суд враховує сімейний та майновий стан сторін, враховує потребу повнолітнього ОСОБА_8 у коштах для оплати навчання. Позивачем не надано суду доказів існування витрат пов`язаних із навчанням сина, потреби в аліментах саме в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача.

Також суд враховує, що відповідач є працездатною особою, офіційно працює та отримує дохід. Відповідач зазначає у відзиві, що у нього на утриманні перебуває його матір пенсійного віку. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та його мати-пенсіонерка ОСОБА_5 зареєстровані за однією адресою, однак дана обставина не підтверджує факт утримання відповідачем своєї матері, а також обсяг його витрат на її утримання. Також відповідачем не надано доказів матеріального становища його матері ОСОБА_5 , доказів стану її здоров`я.

Доказів щодо сімейного стану відповідача та стану його здоров`я, для врахування їх судом, суду не надано.

Таким чином, позивачем не доведено, що саме розмір аліментів - 1/3 частка заробітку відповідача, є необхідним для життєдіяльності сина на період його навчання.

Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з наведеного, керуючись принципами розумності і справедливості та враховуючи, що утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, зобов`язані обоє батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 1/6 частки заробітку (доходів) відповідача, оскільки відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина та такий розмір аліментів, на переконання суду, буде відповідати реальним потребам повнолітнього ОСОБА_3 у зв`язку з його навчанням, а також матеріальному становищу сторін у справі та іншим встановленим обставинам.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 191, 201 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, тому з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 182, 198-200 СК України, ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 247 ч.2, 258, 263 - 265, 268, 273, 274, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісячно, починаючи з 05 грудня 2024 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі

1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 07 березня 2025 року.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Нестеренко