Справа № 211/3119/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Розстальної К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22500,00 грн. та судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.08.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1255-6701.

Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу, кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 4500 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період - 21 день, знижена % ставка 2,0 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день.

Позивач (через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою «АТ КБ» «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі.

З урахуванням невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та беручи до уваги, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 4500,00 грн. та прострочену заборгованість за відсотками 18000,00 грн., всього 22500,00 грн.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року справу направлено за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а. с. 37).

Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 42).

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує, що позивачем на підтвердження позовних вимог не надано належних та допустимих доказів, які б відповідали вимогам щодо платіжних документів та підтверджували факти перерахування позивачем кредитних коштів на користь відповідача. В задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. (а. с. 48 - 51).

Ухвалою від 21 січня 2025 року витребувано від Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» наступні відомості: дані про те чи було у період з 14.08.2023 по 15.08.2023 здійснено перерахування коштів від платника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () на користь отримувача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за платежем № , здійсненого за платіжною системою LiqPay, а саме виписку по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 14.08.2023 по 15.08.2023 (а. с. 65).

Листом АТ КБ «Приват Банк» № 20.1.0.0.0/7-250121/11253-БТ від 29.01.2025 вимоги ухвали суду від 21 січня 2025 року про витребування доказів виконана (а. с. 68).

У судове засідання учасники справи та їх представники не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, враховуючи доводи відзиву на позовну заяву, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. ст.12, 13ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 14.08.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1255-6701 за умовами якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу, кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 4500 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період - 21 день, знижена % ставка 2,0 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день (а. с. 12 - 21).

Відповідно до довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1255-6701 від 14.08.2023, ОСОБА_1 відповідно до платежа № через платіжну систему LiqPay на картку № НОМЕР_2 було перераховано 4500,00 грн. (а. с. 11).

Такий же номер НОМЕР_2 особистого електронного платіжного засобу позичальника ОСОБА_1 вказано у Договорі про відкриття кредитної лінії № 1255-6701 від 14.08.2023 (а. с. 15).

Відповідно до наданого позивачем разом з позовною заявою листа АТ КБ «Приват Банк», останній повідомляє про перерахування коштів 14.08.2023 від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019, в тому числі на картку № НОМЕР_2 суми 4500,00 грн. на підставі договору № 1255-6701 (а. с. 23 25, (23 на звороті)).

З огляду на заперечення представника відповідача у позовній заяві, ухвалою від 21.01.2025 витребувано від АТ КБ «Приват Банк» дані про те чи було у період з 14.08.2023 по 15.08.2023 здійснено перерахування коштів від платника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь отримувача ОСОБА_1 за платежем № , здійсненого за платіжною системою LiqPay, а саме виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 14.08.2023 по 15.08.2023 (а. с. 65).

На виконання вимог вказаної ухвали, листом АТ КБ «Приват Банк» № 20.1.0.0.0/7-250121/11253-БТ від 29.01.2025 банк суду повідомив, що на карту № НОМЕР_3 за 14.08.2023 здійснено переказ коштів на суму 1500,00 грн.. Інформація про платника відсутня. Підтвердити, що платіж від платника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» банк не має можливості (а. с. 68).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд керується наступним.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, так і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказамиє будь-якідані, на підставіяких суд встановлює наявність або відсутністьобставин (фактів),що обґрунтовуютьвимоги ізаперечення учасниківсправи,та іншихобставин,які мають значення для вирішення справи. Ці данівстановлюються такимизасобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пред`являючи позов, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» посилається на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір (договір про відкриття кредитної лінії), відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, проте свої зобов`язання з повернення грошових коштів та сплати відсотків не виконав, внаслідок чого має заборгованість.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано доказів, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_1 від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитних коштів за договором № 1255-6701 від 14.08.2023.

Так, з долученого до позовної заяви листа АТ КБ «Приват Банк» вбачається, що кредитні кошти у розмірі 4500,00 грн. через систему платежів LiqPay були перераховані14.08.2023 на картку № НОМЕР_2 , яку відповідач вказав у договорі як особистий електронний платіжний засіб.

Разом з тим, дану інформацію АТ КБ «Приват Банк» спростовує листом від № 20.1.0.0.0/7-250121/11253-БТ від 29.01.2025, з якого вбачається, що в день укладення кредитного договору 14.08.2023 на картку за іншим номером ( НОМЕР_3 ) було перераховано іншу суму (1500,00 грн.), яка є відмінною від суми позики. Крім того, банк підтвердити, що платіж був здійснений від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не має можливості, оскільки інформація про платника відсутня.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 559/1622/19 (провадження № 61-12049св23).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 січня 2025 року у справі № 753/16762/15-ц (провадження № 61-7242 св 24) вказавши, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таких висновків також дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц.

За обставинами даної справи позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту отримання відповідачем кредитних коштів за договором № 1255-6701 від 14.08.2023 на умовах, визначеними договірними сторонами, зокрема не надано відповідної виписки за картковими рахунками, а витребувана судом інформація від АТ КБ «Приватбанк» не узгоджується з наданими позивачем доказами, зокрема в частині номеру особистого платіжного засобу відповідача, суми кредитних коштів та самого факту перерахування цих коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на рахунок відповідача.

Крім того, додана до позовної заяви довідка ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту, як підстава задоволення позовних вимог, є необґрунтованою, оскільки даний документ є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в позику (а.с.11), а витребувана судом інформація від АТ КБ «Приватбанк» спростовує та ставить під сумнів надані позивачем докази про перерахування відповідачу кредитних коштів.

Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір та сам факт отримання кредитних коштів відповідачем.

За таких підстав суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності заборгованості та її розміру, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із його недоведеністю.

Відповідно до вимог статті 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Підстави для відшкодування судових витрат відповідачем на користь позивача відповідно до положень статті 141 ЦПК України відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, офіс 407.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сіденко С. І.