КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/3931/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів - Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.

при секретарі Мудрак Р. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду міста Києва у складі судді Захарчук С. С.

від 22 жовтня 2024 року

у цивільній справі № 758/11349/24 Подільського районного суду міста Києва

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 11.09.2020 приватним нотаріусом КМНО Харою Н. С. вчинено виконавчий напис № 30967 про стягнення з неї на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 001 від 11.06.2018 у розмірі 28 604 грн 79 коп. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О. Л. на підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 63133207.

Вважала, що у нотаріуса були відсутні докази безспірності заборгованості, а тому нотаріус не мала права вчиняти зазначений виконавчий напис.

Посилаючись на те, що виконавчий напис № 30967 від 11.09.2020 вчинений приватним нотаріусом КМНО Харою Н. С. з порушенням закону, просила визнати його таким, що не підлягає виконанню.

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» подало заяву про визнання позову.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11.09.2020 № 30967, вчинений приватним нотаріусом КМНО Харою Н. С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 28 604 грн 79 коп. Повернуто з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого неї при поданні позову, що складає 605 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу позивача та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Банку її на користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Вказувала, що між нею та адвокатом Кожем`яченком В. В. було укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого за надання правової (правничої) допомоги, клієнт сплачує адвокату фіксовану суму гонорару у розмірі 15 000 грн

Вважала, що висновок суду першої інстанції про відсутність обґрунтованого розрахунку суми витрат, понесених на правову допомогу є помилковим і суперечить правовій позиції, Верховного Суду, що викладена у постанові від 01.10.2020 року у справі №910/15191/19 про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Згідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі №915/606/21, суд порушує принцип змагальності сторін, якщо самостійно з власної ініціативи здійснює за сторону доведення обставин, що мають значення для вирішення питання розподілу судових витрат.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Рішення суду оскаржується в частині розподілу судових витрат й покладенні витрат на правову допомогу на позивачку.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 26.08.2024 між ОСОБА_2 та адвокатом Кожем`яченко В. В. було укладено договір про надання правової правничої допомоги № 218/24-Ц.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати юридичну (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених п. 2 даного договору та у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 8-12).

Пунктом 1.2 договору сторони узгодити, що метою даного договору (зокрема, але не виключно) являється бажання клієнта в судовому порядку визнати виконавчий напис приватного нотаріуса № 30967 від 11.09.2020, вчинений приватним нотаріусом КМНО округу Харою Н. С., таким, що не підлягає виконанню та подальшого закінчення виконавчого провадження ВП 63133287 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», зняття всіх арештів, коштів боржника в банківських установах, арешту майна боржника в ДРРП, ДРОРМ, реєстрах МВС та обмежень, пов`язаних з примусовим виконанням, видалення відомостей клієнта з Єдиного реєстру боржників.

В описі послуг, що надаються відповідно до умов вказаного договору (а.с 13) перелічені як послуги, пов`язані із розглядом справи судом, так і з виконавчим провадженням та припинення заходів примусового виконання.

Утім, щодо усіх послуг визначена одна єдина вартість - 15 000, без детального опису.

У позові позивачка просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу за відсутності їх обґрунтованого розрахунку. При цьому апеляційний суд виходить із наступного.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду в постанові від 28 вересня 2023 року у справі 686/31892/19 висновувала, що Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Наданий позивачкою договір та опис послуг, не містять інформації про обсяг наданих адвокатом послуг під час розгляду справи у суді першої інстанції. Акт фактично виконаних адвокатом робіт відсутній. Позовна заява підписана та подана ОСОБА_1 особисто, й не містить відомостей про її представника.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку із відсутністю їх обґрунтованого розрахунку.

В іншій частині рішення не оскаржувалось й колегією суддів не переглядається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Отже оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складений 07 березня 2025 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко