Провадження №2/369/1065/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Козак І. А.,

при секретарі Гордієнко С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Київ заяву про самовідвід головуючої судді Козак І. А. у цивільній справі №369/16823/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. перебувала цивільна справа №369/16823/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. від 23 жовтня 2023 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи від 01 березня 2024 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01 березня 2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. від 01 березня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І. О. від 10 лютого 2025 року, задоволено заяву про самовідвід судді від розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради, про визначення місця проживання дітей з батьком.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 03 березня 2025 року у провадження судді Козак І. А. надійшла цивільна справа № 369/16823/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю.

Під час вирішення питання про можливість призначення справи до судового розгляду головуюча суддя Козак І. А. заявила самовідвід у даній справі з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме, у зв`язку з порушенням порядку визначення судді для розгляду справи (автоматизованого розподілу справи).

Так, згідно з ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Розглянувши заяву головуючої судді Козак І. А. про самовідвід у даній справі, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист.

Суд, як передбачено в статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Право особи на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дана норма втілена в національному законодавстві, зокрема в ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка регламентує, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.04.2018 р. у справі і «Chim and Przywieczerski v. Poland» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Вимога «суду, встановленого законом», окрім іншого, передбачає дотримання вимог щодо призначення складу суду у конкретній справі, а, отже, вимагає перевірки легітимності участі кожного із суддів у розгляді відповідної справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у ст. 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до п. 3 ст. 14 ЦПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Порядок документообігу у суді регламентується Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 року № 25 із змінами і доповненнями (далі - Положення) та Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом ДСУ № 814 від 20.08.2019 року із змінами та доповненнями .

Поряд з цим, порядок документообігу Києво-Святошинського районного суду Київської області здійснюється згідно з затвердженим рішенням зборів суддів Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2015 №11 «Засади використання автоматизованої системи документообігу Києво-Святошинського районного суду Київської області».

Відповідно до якого, документообіг Києво-Святошинського районного суду Київської області (далі документообіг суду) - це проходження документів у суді з моменту їх створення або одержання до завершення виконання або відправлення (п.1.1). Документи незалежно від способу фіксації та відтворення інформації проходять і опрацьовуються у суді на єдиних організаційних та правових засадах організації документообігу (п.1.2).

При цьому, вхідна кореспонденція, в тому числі процесуальні документи, приймається і опрацьовується працівниками апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області, яким надано доступ до автоматизованої системи відповідно до їх функціональних обов`язків, і реєструється в автоматизованій системі в день її надходження. У разі неможливості з об`єктивних причин здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження, така кореспонденція реєструється в автоматизованій системі в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату суду з зазначенням причин встановлення такого терміну (п. 2.2.1).

Згідно з п. 2.3.1. п. 2.3. Положення розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЗУ № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року із змінами та доповненнями, суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

За наведених вище обставин, оцінюючи мотиви заявленого самовідводу, беручи до уваги практику розгляду справ Європейського суду з прав людини з означених питань, з метою виключення будь-яких сумнівів у безсторонності суду та дотримання права на справедливий суд в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та оскільки проведення авторозподілу даної справи (03 березня 2025 року) було проведено з порушенням, за таких обставин заявлений самовідвід є обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

У відповідності до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Повертаючись до обставин цієї справи, судом встановлено, що ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2025 року, задоволено заяву про самовідвід судді від розгляду справи № 369/16823/23; згідно з інформацією, яка міститься в автоматизованій системі документообігу, справа № 369/16823/23 була електронно переміщена до канцелярії суду 28 лютого 2025 року, а повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями відбувся лише 03 березня 2025 року.

Тобто, з огляду на те, що питання про самовідвід судді Фінагеєвої І. О. було задоволено 10.02.2025 року, а справа № 369/16823/23 була передана на автоматизований розподіл та в подальшому розподілена лише 03.03.2025 року, суд дійшов висновку, що розподіл судової справи було здійснено з порушенням вимог п. 2.3.1. п. 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 02.04.2015р. № 25.

Поряд з цим, звертаю увагу, що я особисто знайома із представником позивача Криворучко Ларисою Сергіївною, що з огляду на положення ст. 36 ЦПК України є самостійною підставою для самовідводу (п. 5 ч. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 36-41, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, розділом II Положення про автоматизовану систему документообігу суду, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Козак І. А. задовольнити.

Цивільну справу № 369/16823/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, - передати до канцелярії суду на автоматизований розподіл відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Козак