КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року

справа № 761/20939/24

провадження № 22-ц/824/1539/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.

при секретарі: Правдивець Ю.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рейтарське»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року, постановлену під головуванням судді Осаулова А.А., у справі за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Даниліва Мирослава Михайловича про забезпечення позову до пред`явлення позову до ТОВ «Рейтарське» про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Даниліва М.М. про забезпечення позову до пред`явлення позову до ТОВ «Рейтарське» про зобов`язання вчинити дії, в якій просив заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рейтарське" (ідентифікаційний код юридичної особи 35575000) виконувати (здійснювати, проводити) будь-які роботи, які передбачають пошкодження, руйнування (як повністю, так і частково) чи знищення майнового комплексу, загальною площею 3 690,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 як носій української національної пам`яті та мешканець територіальної громади міста Києва має намір звернутися до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейтарське", про зобов`язання вчинити дії щодо відновлення та відновити частину об`єкта культурної спадщини місцевого значення, а саме - Будинку Київського повітового земства, в якому з 1917 по 1918 рр. проживав і працював відомий український громадсько-політичний державний діяч і письменник ОСОБА_3 (1882-1936 рр.), по АДРЕСА_1 , вид об`єкта культурної спадщини: пам`ятка історії.

Звертає увагу, що наказом № 416/0/16-11 від 06.06.2011 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятку історії було протиправно занесено лише частину Будинку Київського повітового земства, а саме - літ. А, тоді як, зокрема, літ. А' Будинку Київського повітового земства визнано такою, що не підлягає занесенню до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. З 2011 р. літ. А' Будинку Київського повітового земства була позбавлена державної охорони як пам`ятка історії. У травні 2023 р. ТОВ "Рейтарське" розпочало роботи з демонтажу (фактично - з наміром знищення) частини Будинку Київського повітового земства, а саме - літ. А' по АДРЕСА_1 . Вказаний наказ № 416/0/16-11 від 06.06.2011, на думку заявника, є нікчемним з моменту його видачі, на підставі якого літ. А' Будинку Київського повітового земства була позбавлена державної охорони як пам`ятка історії, а ТОВ "Рейтарське" в свою чергу здійснювало та продовжує здійснювати будівельні роботи по знищенню цієї Пам`ятки.

Заявник вважає, що дії ТОВ "Рейтарське" необхідно характеризувати як пошкодження об`єкта культурної спадщини - пам`ятки місцевого значення Будинку Київського повітового земства, якій, у свою чергу, наразі загрожує небезпека руйнування чи знищення. Заявник вважає, що лише відновлення частини Будинку Київського повітового земства, а саме - літ. А' згідно з новим проектом реставрації, який враховуватиме наявність у Будинку Київського повітового земства статусу пам`ятки історії згідно з Рішенням № 1102 від 04.08.1980, дозволить відновити право Заявника на збереження національної, культурної самобутності, права брати участь у культурному житті суспільства, втішатися мистецтвом. Вважає, що за відсутності вжитих заходів забезпечення позову, ТОВ "Рейтарське" може безперешкодно продовжувати виконувати (здійснювати, проводити) роботи щодо літ. А' Будинку Київського повітового земства, що призведуть до вилучення Будинку Київського повітового земства з Державного реєстру нерухомих пам`яток України у зв`язку із його руйнуванням та втратою ним предмету охорони, та неможливості занесення Будинку Київського повітового земства до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та визнання його пам`яткою історії. Заявник зазначає, що за відсутності заходу забезпечення позову, про вжиття якого просить Заявник у цій заяві про забезпечення, у ТОВ "Рейтарське" будуть наявні всі реальні можливості демонтувати, а по факту - знищити (зруйнувати) літ. А' Будинку Київського повітового земства, що унеможливить захист права Заявника на збереження національної, культурної самобутності, права брати участь у культурному житті суспільства, втішатися мистецтвом, навіть у разі задоволення позову.

Вказане стало підставою для звернення до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив суд оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вважає ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та за неповного з`ясування обставин, які мають істотне значення для вирішення заяви. Районний суд відмовив у задоволенні заяви, у зв`язку з недоведеністю заявником порушення свого права проведенням робіт, фактично встановлював наявність чи відсутність порушеного права заявника, що не є обставиною, яку має з`ясовувати суд при вирішенні питання про забезпечення позову. Зазначає, що у даній справі немає значення, чи ухилитиметься ТОВ «Рейтарське» від виконання рішення, а має значення, що навіть у разі виконання ТОВ «Рейтарське» судового рішення, однак, за умови невжиття заходів забезпечення позову та повного знищення пам`ятки, права заявника не будуть відновлені. Звертає увагу, що захід забезпечення позову, про вжиття якого просить заявник є спів мірними втручанням у право власності ТОВ «Рейтарське», оскільки не обмежує жодну з правомочностей відповідача, як власника майнового комплексу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Рейтарське» - Клименко Микита Сергійович зазначає, що апелянтом не доведено порушення його права проведенням робіт за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, буд. 37. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Звертає увагу, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності ТОВ «Рейтарське».

В судовому засіданні представника позивача Данилів М.М. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача Клименко М.С. проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що до заяви про забезпечення позову не надано доказів проживання заявника на території м. Києва, тобто не доведено порушення права саме заявника проведенням робіт за адресою: АДРЕСА_1 . Суд приймає до уваги, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності Товариству з обмеженою відповідальністю "Рейтарське". обставин можливого ухилення відповідача від виконання судового рішення заявником не доведено. Крім того, за умовами ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (пункти 3, 4 частини першої, частина п`ята статті 151 ЦПК України).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, тотожність позовних вимог заходам забезпечення позову має наслідком відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову та відповідно скасування оскаржених судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 727/3757/21 (провадження № 61-10529св21), від 22 вересня 2021 року у справі № 752/24015/20 (провадження № 61-6265св21).

У заяві, ОСОБА_1 зазначив, що має намір звертатись до суду з позовом про зобов`язання ТОВ «Рейтарське» відновити об`єкта культурної спадщини місцевого значення - літ. «А» Будинку Київського повітового земства, в якому з 1917 по 1918 рр. проживав і працював відомий український громадсько-політичний державний діяч і письменник ОСОБА_3 (1882-1936 рр.), вид об`єкта культурної спадщини: пам`ятка історії, по АДРЕСА_1 відповідно до технічних характеристик ( у тому числі площі, поверховості) та до стану, який існував на дату його набуття у власність ТОВ «Рейтарське».

В даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20).

Таким чином, суд першої інстанції зазначивши, що не доведено порушення права саме заявника проведенням робіт за адресою: АДРЕСА_1 , помилково досліджував питання щодо доведеності порушеного права апелянта під час вирішення питання про забезпечення позову.

Захід забезпечення позову, про вжиття якого просить заявник не забороняє володіти, користуватися та розпоряджатися майновим комплексом, а лише тимчасово обмежує ТОВ «Рейтарське» у виконанні (здійсненні, проведенні) робіт, тобто не обмежує ТОВ «Рейтарске» як власника майнового комплексу.

Заборона ТОВ «Рейтарське» виконувати (здійснювати, проводити) будь-які роботи, які передбачають пошкодження, руйнування чи знищення пам`ятки не є тотожною позовній вимозі, оскільки вжиття заходу забезпечення позову лише зупинить подальше навмисне пошкодження, руйнування чи знищення пам`ятки, проте не буде мати своїм наслідком вчинення дій щодо її відновлення в частині, в якій вона вже знищена.

З огляду на вищевикладене вжиття наведених заходів забезпечення позову спрямоване виключно на збереження існуючого становища, а тому заявлений захід забезпечення позову є співмірним.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року скасувати, постановити нове рішення наступного змісту.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Даниліва М.М. про забезпечення позову до пред`явлення позову до ТОВ «Рейтарське» про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рейтарське" (ідентифікаційний код юридичної особи 35575000) виконувати (здійснювати, проводити) будь-які роботи, які передбачають пошкодження, руйнування (як повністю, так і частково) чи знищення майнового комплексу, загальною площею 3 690,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 07 березня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді