УХВАЛА

11 березня 2025 року

м. Київ

справа № 352/193/13-ц

провадження № 61-2404ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування

за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2013 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6

за якою:

1. Сторони погодились на закриття провадження по справі у зв`язку з укладенням цієї мирової угоди.

2. ОСОБА_4 погоджується на припинення свого права власності на належну йому 1/6 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , інвентарною вартістю 376654 грн. та відмовляється від усіх своїх прав на вказане будинковолодіння на користь ОСОБА_3 .

3. ОСОБА_5 погоджується на припинення свого права власності на належну йому 1/6 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , інвентарною вартістю 376654 грн., та відмовляється від усіх своїх прав на вказане будинковолодіння на користь ОСОБА_3 .

4. ОСОБА_6 погоджується на припинення свого права власності на належну їй 1/6 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , інвентарною вартістю 376654 грн., та відмовляється від усіх своїх прав на вказане будинковолодіння на користь ОСОБА_3 .

5. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 погоджуються на визнання

за ОСОБА_3 права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , інвентарною вартістю 376 654 грн.

6. Визнано за ОСОБА_3 право власності на будинковолодіння

АДРЕСА_1 , інвентарною вартістю 376 654 грн.

Укладенням даної мирової угоди сторони підтвердили відсутність майнових

та будь-яких інших претензій одна до одної.

Сторони ствердили, що мирова угода укладена в добровільному порядку,

без тиску та обману, не внаслідок збігу тяжких обставин, умови угоди їм зрозумілі; текст угоди прочитаний особисто кожною стороною (представником сторони), доповнень та зауважень немає.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , на ухвалу Тисменицького районного суду

від 26 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частку будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом закрито.

У лютому 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня

2024 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, заявник просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження апеляційного розгляду.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року отримав у відділенні поштового зв`язку 14 лютого 2025 року, про що надає відповідні докази.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскільки касаційну скаргу подано у тридцятиденний строк з дня вручення заявнику оскаржуваного судового рішення, пропущений строк підлягає поновленню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення заявник вказує неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, неповне дослідження

та надання правової оцінки наявним у справі доказам, а також те, що висновок суду не відповідає обставинам справи. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що мирова угода не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування

за заповітом, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який

діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року.

Витребувати з Тисменицького районного суду Івано-Франківської області матеріали цивільної справи № 352/193/13-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 27 березня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник