Справа № 758/1396/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі судді Блащука А.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів внаслідок невиконання умов договору,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів внаслідок невиконання умов договору.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано для розгляду судді Подільського районного суду міста Києв

Блащуку А.М.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що вищевказаний позов слід направити за підсудністю з наступних підстав.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Звертаючись за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва, позивачем обрано підсудність на підставі ч. 5 ст. 28 ЦПК України за адресою проживання відповідачів:

АДРЕСА_1 , оскільки, на їх думку, до даних спірних правовідносин мають застосовуватись положення Закону України «Про захист прав споживачів».

З приводу зазначеного судом зазначається наступне. Судом враховано правову позицію, зазначену у Постанові ВС КЦС № 191/2617/19 від 24.11.2021 року.

Так, згідно з преамбулою до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. З аналізу норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вбачається, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

При цьому зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики - що - на думку ВС - виключає застосування до відносин, що виникли між адвокатом та клієнтом положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, на думку КЦС у складі ВС, помилковими є висновки про те, що договір про правову допомогу - це договір між фізичною особою споживачем та надавачем послуг (адвокатом), до якого, у разі «несправедливості умов договору», можна застосувати положення статті 18 Закону Україна «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, якою передбачено правила загальної територіальної підсудності, позови до фізичної особи пред`являються до суду за зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи місцем здійснення адвокатської діяльності відповідача ОСОБА_3 є АДРЕСА_2 .

А відтак, вищевказаний позов не є підсудним Подільському районному суду м. Києва, оскільки відповідач не здійснює адвокатську діяльність в Подільському районі м. Києва, а здійснює її в Оболонському районі м. Києва, а відтак вказаний позов підсудний Оболонському районному суду міста Києва за правилами загальної підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність в Подільському районі м. Києва з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним направити за підсудністю справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів внаслідок невиконання умов договору до Оболонського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 32, 187 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів внаслідок невиконання умов договору разом з додатками надіслати для розгляду за підсудністю до Оболонського районного суду

міста Києва (вулиця Левка Лук`яненка, 2Є, Київ, 04212).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяА. М. Блащук