Справа № 186/1804/23
Провадження № 2-п/0186/6/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м.Шахтарське.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі: Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шахтарському заяву ОСОБА_1 , подану представником заявника - адвокатом Опанасенком Анатолієм Володимировичем, про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року в цивільній справі №186/1804/23 за позовом Акціонерного Товариства КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

27 лютого 2025 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником заявника - адвокатом Опанасенком А.В., про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року в цивільній справі №186/1804/23 за позовом Акціонерного Товариства КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості, в якій заявник просить суд, якщо суд вирішить, що ОСОБА_1 пропустив строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, поновити вказаний процесуальний строк та скасувати вказане заочне рішення суду, призначивши справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання з розгляду питання про можливість поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, заявник та його представник не з`явилися, останній надав заяву про розгляд вказаного питання в їх відсутність та просив врахувати, що, звертаючись із позовом до суду, позивач - АТ КБ "ПриватБанк" не зазначили в позові про адресу відповідача ОСОБА_1 , як ВПО, що позбавило його змоги брати участь в судових засіданнях.

Представник АТ КБ "ПриватБанк" направив на адресу суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

В обґрунтування вимог заяви про поновлення строку представник Корсунова В.В. зазначив, що про існування заочного рішення суду від 18 березня 2024 року №186/1804/23 ОСОБА_1 дізнався випадково у лютому 2025 року в результаті арешту приватним виконавцем його пенсійного рахунку в банку, після чого, 07 лютого 2025 року ОСОБА_1 особисто у приватного виконавця було отримано вимогу виконавця, з тексту вимоги йому стало відомо реквізити цієї цивільної справи та судового рішення, з цими реквізитами заявник звернувся за правовою допомогою до адвоката, в результаті чого, в другій половині лютого 2025 року з ЄДРСР було отримано копію заочного рішення та стало можливим підготувати та подати заяву про перегляд заочного рішення. ОСОБА_1 був зареєстрований в м.Ровеньки, Луганської області, яке є тимчасово окупованою територією України з 07 квітня 2014 року, тому заявник з 10 серпня 2014 року став на облік, як ВПО, та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою він не отримував ані судових викликів, ані рішення суду, неповідомлення відповідача ОСОБА_1 за місцем його офіційно зареєстрованого місця проживання, як ВПО, на підконтрольній території України, свідчить про поважність причин неявки ОСОБА_1 в судове засідання, а також причин неподання відзиву, відповідачі повідомлялися про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України", проте заявник не бачив такого повідомлення та не міг бути обізнаним про нього, крім того, заявник є пенсіонером та інвалідом ІІ групи.

Просить суд поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Отже, строк подання заяви про перегляд заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року закінчився 18 квітня 2024 року.

У відповідності до ч. 3 вказаної статті, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У заяві про перегляд заочного рішення представник заявника зазначає про те, що ОСОБА_1 дізнався про заочне рішення суду випадково у лютому 2025 року після того, як розпочалося примусове виконання заочного рішення суду. Поважною причиною пропуску встановленого законом строку на подання заяви про перегляд заочного рішення вважає те, що ОСОБА_1 не проживає за місцем реєстрації, а є ВПО і проживає офіційно в м.Одесі, однак цю адресу в м.Одесі свідомо не зазначив позивач в позові, тому суд викликав ОСОБА_1 в судові засідання через оголошення на сайті, а не за зареєстрованим місцем фактичного проживання і заочне рішення суду ОСОБА_1 не отримував та про його існування не знав.

Однак, суд не може погодитися з даними твердженнями, з огляду на наступне.

23 листопада 2023 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа №186/1804/23 (провадження №2/0186/122/24) за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості.

Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації ОСОБА_1 в позові зазначено, АДРЕСА_2 .

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2023 року витребувано від Державної міграційної служби України та від Міністерства соціальної політики України дані щодо місця реєстрації відповідачів, в тому числі, й ОСОБА_1 .

Відповіддю Державної Міграційної служби України від 29 листопада 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 значиться зареєстрованим по АДРЕСА_3 , станом на 17 грудня 2018 року.

Згідно відповіді Міністерства соціальної політики України від 29 листопада 2023 року, відповідач ОСОБА_1 з 29 грудня 2014 року зареєстрований, як ВПО, проживає по АДРЕСА_1 , номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2023 року в даній справі було відкрито провадження, визначено, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по справі.

Суд всіх відповідачів по справі викликав у підготовчі та судові засідання по справі через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України", оскільки вони всі зареєстровані на тимчасово непідконтрольній території України, однак, відповідача - ОСОБА_1 , суд викликав і повідомляв про дати розгляду справи, також, і за зареєстрованим місцем проживання, як ВПО, по АДРЕСА_1 рекомендованими листами з повідомленням про отримання поштового відправлення, однак, поштова кореспонденція поверталася на адресу суду неврученою з відміткою про те, що ОСОБА_1 за даною адресою відсутній. В подальшому, відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про дати розгляду справи не лише через оголошення на сайті "Судова влада України", а й за номером телефону, вказаним ним при реєстрації, як ВПО, в матеріалах справи містяться довідки про отримання ОСОБА_1 смс-повідомлень від суду про дати розгляду цивільної справи №186/1804/23 та необхідності явки в судові засідання, з відмітками про їх доставлення абоненту за номером телефону НОМЕР_2 , зокрема 26 грудня 2023 року о 16:18 годині, 15 січня 2024 року о 12:43 годині, 05 лютого 2024 року о 13:08 годині, 29 лютого 2024 року о 16:28 годині. Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про подачу АТ КБ "ПриватБанк" позову, в тому числі, й до нього, про стягнення заборгованості, та про необхідність явки в судові засідання, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

В зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату розгляду справи відповідачів, суд 18 березня 2024 року ухвалив заочне рішення по справі.

Копію вказаного заочного рішення суду за вих.№3650/24-Вих від 18 березня 2024 року направлено відповідачу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем фактичного проживання, як ВПО, по АДРЕСА_1 та повідомлено всіх відповідачів про те, що в справі ухвалено рішення через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України". Таким чином, судом виконані всі вимоги цивільного процесуального законодавства щодо направлення відповідачам судового рішення по справі.

Рекомендований лист з повідомленням про отримання заочного рішення суду, направлений ОСОБА_1 на вищезазначену адресу в м.Одесі, яку, до речі, вказує заявник в заяві про перегляд заочного рішення, повернувся на адресу суду без вручення з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною ним адресою, що вважається врученням відповідачу заочного рішення суду (постанова КЦС ВС від 18 січня 2023 року по справі №752/24739/19).

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заявник не вказав достатніх підстав для поновлення строку для оскарження заочного рішення, яке було ухвалено судом ще в березні 2024 року.

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки заявником не доведено, що ним було пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 18. березня 2024 року з поважних причин, у зв`язку з чим заява про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

ЄСПЛ вказав, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України") наголошує на тому, що право на справедливий судовий розгляд повинно тлумачитися з урахуванням принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Також, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07.07.89 по справі "Юніон Аліметаріа Сандерс проти Іспанії", зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою. Норми, які регулюють строки подачі заяв, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Також, необхідно зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року та інших".

Статтею 284 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, у випадку подання заяви про перегляд заочного рішення поза межами строку, визначеного ст. 284 ЦПК України, розгляду даної заяви по суті передує питання з`ясування поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. У випадку наявності поважних причин суд поновлює строк та вчиняє дії, передбачені ст.286 ЦПК України, а саме: невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви.

Згідно ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Частиною 3 даної статті передбачено, що в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Оскільки заявником та представником заявника не доведено, що ними було пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 18 березня 2024 року з поважних причин, у зв`язку з чим заява про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 09.11.2021 у справі N 214/5505/16, заяву про перегляд заочного рішення, оформлену відповідно до вимог, установлених частинами першою - сьомою статті 285 ЦПК України, суд приймає та розглядає у порядку, передбаченому статтями 286, 287 ЦПК України. За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає зазначеним вимогам, тобто є належно оформленою.

Визначений у статті 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний як до розгляду суті цієї заяви, так і до розгляду на предмет дотримання строку її подання. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення;2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (речення перше частини третьої статті 287 ЦПК України).

У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а, відтак, відмовляє у клопотанні про його поновленні, що згідно висновків ВП ВС є підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 126,127,260,284 ЦПК України,- суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року №186/1804/23 - відмовити.

В задоволенні заяви про скасування заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року №186/1804/23 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 березня 2025 року.

Суддя: С.А.Янжула.