ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/28/24 Номер провадження 22-ц/814/524/25Головуючий у 1-й інстанції Дністрян О.М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2024 року, по справі за позовом Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

Позов мотивовано тим, що 08 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась в управління соціального захисту населення Миргородської РДА із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги одинокій матері, на підставі чого і відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. №250 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 р. №632) (далі - Порядок 1) та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751 (далі - Порядок 2), було призначено виплату з 01.02.2021 р. по 31.07.2021 р. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 5392,21 грн. та допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 1851,61 грн. 02.09.2021р. управління соціального захисту населення Миргородської РДА видало Розпорядження про призначення з 01.08.2021 р. по 31.01.2022 р. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 4630.06 грн. та допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 1043,59 грн. 09.03.2022р. управління соціального захисту населення Миргородської РДА видало Розпорядження про призначення з 01.02.2022 р. по 31.07.2022 р. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 6472.62 грн. та допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 1231,24 грн. Також видано рішення від 19.09.2022 р. про продовження строків виплат державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.10.2022р. по 31.12.2022 р. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 6472.62 грн. та допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 6874,82 грн.

05.01.2023р. відповідач повторно звернулась із заявою про перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в результаті перерахунку та у відповідності до Порядку 1 та Порядку 2 було виявлено факт того, що у складі сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які не сплатили в мінімальному розмірі ЄСВ сумарно протягом 3 місяців. Тому 06.01.2023 р. було видано Розпорядження про припинення виплати допомоги з 01.08.2022 р. В результаті перевірки встановлено переплату державних коштів в сумі 41160,30 грн. в тому числі переплата за період з 01.08.2022р. по 31.12.2022 р. по державній соціальній допомозі на дітей одиноким матерями сума 6786,20 грн. і переплата по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям в сумі 34374,10 грн.

Лист про необхідність повернення коштів в добровільному порядку за №158 від 31.01.2023р., №01-09/908 від 16.05.2023 р. відповідачем до уваги не взято.

Станом на 30.11.2023 р. кошти до Державного бюджету не повернуті. Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення Миргородської райдержадміністрації надміру виплачені коштів у розмірі 41160,30 грн., а саме переплата за період з 01.08.2022 р. по 31.12.2022 р. по державній соціальній допомозі на дітей одиноким матерям сума 6786,20 грн. і переплата по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям сума 34374,10 грн., а також на користь управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації кошти сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації надміру виплачені бюджетні кошти: переплату за період з 01.08.2022р. по 31.12.2022р. по державній соціальній допомозі на дітей одиноким матерям в розмірі 6786 грн. 20 коп. та переплату по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям в розмірі 34374 грн. 10 коп., а всього стягнути 41160 (сорок одну тисячу сто шістдесят) грн. 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим , що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального парва .

Обгрунтовуючи скаргу, відповідач вказує, що суду не було надано доказів на підставі яких саме документів позивачем було прийнято Розпорядження від 06.01.2023. Позовна заява містила лише загальні посилання на звернення відповідача із заявами про призначення допомоги та прийняття відповідних рішень позивачем.

Апелянт зазначає, що на її думку відсутність у матералах справи первинних документів, які б підтверджували посилання позивача та подання їх з порушенням порядку , передбаченого ЦПК України, є підставою для відмови в задовленні позовних вимог.

Зважаючи на що ОСОБА_1 просить скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2024 року, та постановити нове , про відмову в задовленні пзовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що 08 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась в управління соціального захисту населення Миргородської РДА із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги одинокій матері. Відповідач була під підпис попереджена про необхідність повернення надміру нарахованих коштів у разі надання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї .

Відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. №250 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 р. №632) (далі - Порядок 1) та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751 (далі - Порядок 2), було призначено відповідачу виплату з 01.02.2021 р. по 31.07.2021 р. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 5392,21 грн. та допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 1851,61 грн. (а.с. 7-8).

Рішеннями від 02.09.2021 та 09.03.2022 було продовжено строки виплат з 01.08.2021 р. по 31.01.2022 р. та 01.02.2022 р. по 31.07.2022 р., державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 4630,06 грн. та допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 1043,59 грн. та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 6472,62 грн. та допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 1231,24 грн., відповідно. (а.с.9,10).

Рішенням від 19.09.2022 р. продовжено строки виплат державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.10.2022р. по 31.12.2022 р. в розмірі 6472,62 грн. та допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 6874,82 грн.

05.01.2023р. Відповідач повторно звернулась із заявою про перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в результаті перерахунку та у відповідності до Порядку 1 та Порядку 2 було виявлено факт того, що у складі сім`ї є непрацюючі працездатні особи, а саме чоловік ОСОБА_2 , які не сплатили в мінімальному розмірі ЄСВ сумарно протягом 3 місяців.

06.01.2023 р. було видано Розпорядження про припинення виплати допомоги з 01.08.2022 р. (а.с.13).

В результаті перевірки встановлено переплату державних коштів в сумі 41160,30 (сорок одна тисяча сто шістдесят грн. 30коп.) грн., в тому числі переплата за період з 01.08.2022р. по 31.12.2022 р. по державній соціальній допомозі на дітей одиноким матерями - 6786,20 грн., переплата по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям - 34374,10 грн.(а.с.84,85).

ОСОБА_1 неодноразово направлялися листи з проханням повернути безпідставно отримані грошові кошти, які залишені відповідачем без реагування (а.с. 14,15).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що так як відповідач ОСОБА_1 в добровільному порядку не повернула надмірно отримані кошти державної допомоги, позивач у свою чергу довів неправомірність їх набуття відповідачем, відтак такі кошти підлягають поверненню .

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.

Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження №61-29030св18).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сутність добросовісності передбачає вірність зобов`язанням, повагу до прав інших суб`єктів, обов`язок до співставлення власних та чужих інтересів, унеможливлення заподіяння шкоди третім особам.

Згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

При зверненні до Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, ОСОБА_1 повідомлено про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсацій та пільг, вона зобов`язана повідомити органи праці та соціального захисту населення, про що наявна відмітка безпосередньо в заяві (а.с. 6-7).

В матеріалах справи наявні копії заяв про призначення соціальної допомоги ОСОБА_3 , згідно яких остання вказує, що у шлюбі не перебувала , відповідно відомостей про доходи та сплату ЄСВ ОСОБА_2 (чоловік відповідача згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 26 червня 2019 року) заявником управлінню надано не було.

Згідно з Порядком призначення і виплати соціальної допомоги малозабезпеченим сімям 10. Державна соціальна допомога не призначається, якщо:

1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані у філії регіонального центру зайнятості (або міському, районному, міськрайонному центрі зайнятості - до дати припинення їх діяльності) (далі - центр зайнятості) як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи: сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців.

Згідно з Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, п.48. Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обгрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги.

Підприємства, установи та організації несуть відповідальність за шкоду, заподіяну сім`ям з дітьми або державі внаслідок несвоєчасної видачі документів або видачі неправдивих даних, і відшкодовують її в установленому законом порядку.

49. Особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо).

Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення:

визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї;

повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення.

Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються:

отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно;

за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат;

за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку.

35-2. Допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо:

1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах дванадцятому - шістнадцятому цього пункту).

Допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи:

сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців; доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку, за дітьми, хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю I групи, за особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства.

Таким чином, враховуючи вищевстановлені обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем наведено обов`язкові умови повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги, зокрема надано суду докази, які підтверджують ознаки (обставини) навмисного приховання відповідачем відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Відтак, рішення необхідно залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, та фактично зводяться до незгоди із мотивами судового рішення, які встановлені у справі, та переоцінки доказів.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов