_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1717/25
УХВАЛА

про часткове забезпечення позову

13.03.2025 м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Цирфа К.А., розглянувши матеріли заяви ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особ: ОСОБА_5 , Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві про забезпечення позову про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2025 до Київського районного суду м. Одеси за підсудністю з Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана в її інтересах представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (відповідач-1), ОСОБА_4 (відповідач-2), треті особи: ОСОБА_5 , Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 8045/2024/4650762 від 01.06.2024 автомобіля марки «HONDA» моделі «ACCORD», 2012 року випуску, двигун об`ємом 2 356 см3, VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , та скасування державної реєстрації права власності на автомобіль за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Разом з позовною завою до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль.

На підтвердження своїх вимог заявниця зазначила, що під час перебування у шлюбі (з липня 2010 року) з ОСОБА_5 сторонами придбано автомобіль марки «HONDA» моделі «ACCORD», 2012 року випуску, н.з. НОМЕР_2 . Автомобіль було поставлено на облік відповідно до законодавства 10.10.2019, власником вказано ОСОБА_6 (після зміни імені Райхана). Отже, автомобіль є спільною власністю подружжя (ст. 60 СК України).

Із позовної заяви вбачається, що під час збору доказів для звернення до суду з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя, 30.08.2024 на сайті «АВТО РІА» позивач виявила оголошення про продаж спільного автомобіля марки «HONDA» моделі «ACCORD», 2012 року випуску, н.з. НОМЕР_2 .

Із сайту «АВТО РІА» позивач дізналася про факт здійснення реєстраційних дій щодо вказаного автомобіля. Так, 01.06.2024 було здійснено операцію з перереєстрації автомобіля на нового власника по договору, укладеному в сервісному центрі, при тому, що номерні знаки залишилися тими ж самими.

Контактною особою, що продає спільний автомобіль сторін на «АВТО РІА» вказано ОСОБА_7 . За даними інтернет ресурсів ОСОБА_8 є власником сервісу з термінового викупу авто, який розташовано в Києві.

Відповідно до листа від 04.09.2024 № 31/2444A3-25834-2024 ГСЦ МВС України установлено, що 01.06.2024 автомобіль марки «HONDA» моделі «ACCORD», 2012 року випуску, н.з. НОМЕР_2 , перереєстровано на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ (ТСЦ 8045), № 8045/2024/4650761 від 01.06.2024. Сторонами вказаного договору виступили: продавець ОСОБА_6 (за дорученням № 1280 від 13.05.2024 ОСОБА_3 ) та покупець ОСОБА_4 (за дорученням НТК 815859 від 01.06.2024 ОСОБА_9 ). Відповідно до вказаного договору - новим актуальним власником є ОСОБА_4 .

Недійсність виданої довіреності № 1280 від 13.05.2024 на ім`я ОСОБА_3 , стало підставою для звернення до суду з позовом про недійсність договору купівлі-продажу автомобіля № 8045/2024/4650761 від 01.06.2024.

Отже, наразі існує реальна загроза того, що спірний транспортний засіб може бути в подальшому відчужений третім особам, що утруднить або взагалі унеможливить виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Суддя, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, вважає, що вказана заява позивача підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За приписами ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії (п. 1, 2 ст. 150 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, між іншим, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (п. 3-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Подаючи заяву про забезпечення позову, заявником не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення, не обґрунтовано нагальної необхідності позбавити права користування автомобілем відповідача-2, який наразі є його власником.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення (ч. 8 ст. 153 ЦПК України).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 4, 5 ст. 154 ЦПК України).

З долучених до заяви документів випливає, що позивач просить накласти арешт на рухоме майно, придбане під час шлюбу, яке є предметом позову про недійсність договору купівлі-продажу.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши матеріали заяви, доводи заявника на підтвердження поданої заяви про застосовування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна відповідача, суд уважає, що застування найбільш обтяжливого заходу у виді арешту не буде відповідати принципам розумності, обґрунтованості та адекватності щодо предмету забезпечення позову. При цьому визначення заборони на вчинення реєстраційних дій щодо предмету спору, буде співмірним та достатнім заходом для збереження його у первісному стані до прийняття рішення по суті та буде збалансованим відносно інтересів сторін. Визначений вид забезпечення позову не порушуватиме права володіння та користування цим майном відповідачем.

Відтак, суд не вбачає підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення. Розгляд цього питання може бути ініційований за заявою відповідача в подальшому.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 149-153, 154 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу марки «HONDA» моделі «ACCORD», 2012 року випуску, двигун об`ємом 2 356 см3, VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

3. Обов`язок пред`явлення даної ухвали до виконання покласти на заявника ОСОБА_1 , або її представника Шурина Ігоря Васильовича (за довіреністю або ордером).

4. Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

5. Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом 10 днів, якщо інші строки не встановлені законом.

У разі неповідомлення суду про поданий позов заходи його забезпечення будуть скасовані.

Ухвала суду про забезпечення позову може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Цирфа К. А.