ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2198/25
провадження № 2/753/4712/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Асвіо Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ "Асвіо Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 30 вересня 2019 року між АТ "Асвіо Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір № 1158/1 про користування індивідуальним сейфом, за умовами якого банк надає, а клієнт приймає у тимчасове платне користування, у відповідності з умовами договору, індивідуальний сейф № 369, що знаходиться у сховищі для індивідуальних сейфів банку та комплект ключів до нього на строк з 30 вересня 2019 року по 30 березня 2020 року, для зберігання клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. За умовами договору індивідуальний сейф клієнта розташований у відділенні банку за адресою: АДРЕСА_1 ; клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом, визначений пунктом 1.1 договору, у розмірі 2 275,00 грн; клієнт також вносить заставу у сумі 1200,00 грн, яка в разі настання умов передбачених договором спрямовується на відшкодування витрат банку, пов`язаних з відкриттям індивідуального сейфу. Заявами ОСОБА_1 строк дії договору про користування індивідуальним сейфом неодноразово продовжувався, та діяв до 19 травня 2022 року. У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов договору, які стосуються сплати послуг за користування сейфом та повернення ключів до нього, у нього виникла заборгованість, яка складає 13 753,00 грн, з яких: 10 925,00 грн - прострочена комісія, 2828,00 грн - аварійне відкриття сейфу. Наразі позивач просить суд стягнути із відповідача суму зазначеного боргу, суму судового збору - 3028,00 грн та витрати понесені позивачем на правничу допомогу у розмір 10 000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2025 року цивільну справу № 753/2198/25 передано судді Шаповаловій К.В.

Згідно інформації, яка міститься у Єдиному державному демографічному реєстрі, ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25 лютого 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

03 березня 2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

06 березня 2025 року від позивача надійшла заява, у якій він просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем було сплачено позивачу всю суму боргу, а також відшкодовано кошти за сплату судового збору.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/3792/20 роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Так, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею другою ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду зробила висновок, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Як вбачається із заяви позивача, відповідачем було сплачено позивачу всю суму боргу, а також відшкодовано кошти за сплату судового збору, у зв`язку із чим наразі між сторонами відсутній предмет спору.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що оскільки наразі між сторонами відсутній предмет спору, позивач не підтримує своїх вимог, про що надав відповідну заяву, відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 4, 255 ч.1 п.2, 258-260, 261, 279, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

заяву позивача Акціонерного товариства "Асвіо Банк" про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Асвіо Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.В. Шаповалова