Провадження № 2/643/1631/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.03.2025

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судових засідань Кизим К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі місцевого суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У грудні 2024 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Бережної М. В. звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 22.06.2019 у сумі 32 135,68 грн.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 22.06.2019 ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. Відповідно до підписаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 строк дії 05/23, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 42 000,00 грн. З Виписки по руху коштів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, частково сплачував заборгованість за договором. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42% річних. 22.06.2019 відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. 06.03.2023 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на планшеті, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № НОМЕР_2 строк дії 12/26, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. На момент підписання зазначеної Заяви відповідач мав заборгованість, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, тобто відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків.Починаючи з 06.03.2023, відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 9.3 у розмірі 42%. При цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 3895,35 грн. У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0%, а в подальшому із 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором, однак свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим у відповідача станом на 19.11.2024 виникла заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.06.2019 у сумі 32 135,68 грн, з яких: 28 240,33 грн заборгованість за тілом кредиту; 3895,35 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою судді від 25.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, додала до позовної заяви клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

22.06.2019 ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.51,52).

В цей же день, 22.06.2019, відповідачем ОСОБА_1 був підписаний паспорт споживчого кредиту, інформація в якому зберігає чинність та є актуальною до 07.07.2019 (а.с.65-66).

06.03.2023 відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Зазначена заява містить зазначення основних умови кредитування, зокрема тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, процентну ставку у розмірі 42% річних для карт Універсальна, 40,8% річних для карт Універсальна GOLD тощо (а.с.53-64).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.06.2019, укладеного між ПриватБанк та ОСОБА_1 , станом на 19.11.2024 заборгованість складає 32 135,68 грн, з яких: 28 240,33 грн заборгованість за тілом кредиту; 3895,35 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с.32-42).

З виписки за договором №б/н за період 22.06.2019-26.11.2024 станом на 26.11.2024 вбачається, що нарахована банком заборгованість складає 32 135,68 грн. Також з виписки судом встановлено, що за період з 22.06.2019 по 05.03.2023 відповідачу банком нараховано проценти в сумі 8021,99 грн (а.с.43-48).

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 кредитний ліміт по картці змінювався декілька разів, з 24.11.2021 максимально був збільшений до 42 000 грн, з 03.10.2023 зменшено до 0 (а.с.49).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» №б/н на підставі договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , останньому було видано декілька карток з різними термінами дії, остання картка з терміном дії до 12/26 (а.с.50).

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 24.12.2024 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.113).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу . Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Процентні ставки та інші відомості щодо кредиту, зазначені безпосередньо у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 06.03.2023, які підписані відповідачем, а тому ці умови є погодженими сторонами.

У анкеті-заяві позичальника від 22.06.2019 процентна ставка не зазначена. Процентні ставки та інші відомості щодо кредиту, зазначені у «Паспорті споживчого кредиту», підписані відповідачем 22.06.2019 (а.с.65-66).

Водночас суд зауважує, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 23.05.2020 по справі № 393/126/20 відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Верховний Суд у зазначеній постанові дійшов висновку, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Отже, підписання паспорту споживчого кредиту не може вважатися належним чином укладенням договору про споживчий кредит, дотриманням його форми та погодження умов.

Сплата процентної ставки за користування кредитними коштами погоджена сторонами лише 06.03.2023 шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.53-64).

З виписки за договором №б/н за період 22.06.2019-26.11.2024 вбачається, що позивачем за період 22.06.2019-05.03.2023 відповідачу нараховано відсотки у загальній сумі 8021,99 грн.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами до 06.03.2023, надані банком Витяг з Умов, Паспорт споживчого кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та з 06.03.2023 процентів, передбачених договором.

Оскільки в анкеті-заяві від 22.06.2019 сплата процентів не передбачена, то банк-позивач неправомірно та безпідставно списав внесені на погашення боржником кошти в рахунок погашення відсотків за користування кредитом за період 22.06.2019-05.03.2023 та суд вважає за потрібне зарахувати ці кошти на погашення основного боргу за кредитом, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (28 240,33 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (8021,99 грн) з 28 240,33 грн до 20 218,34 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 фактично отриманої суми кредитних коштів в сумі 20 218,34 грн, процентів в сумі 3895,35 грн, в частині стягнення заборгованості в сумі 8021,99 грн - відмовити.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача частково у сумі 1817,67 грн.

Керуючись ст. 2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,280-284, 289,354,355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.11.2024 за кредитом у сумі 24 113,69 грн, з яких: 20 218,34 грн заборгованість за тілом кредиту, 3895,35 грн заборгованість за простроченими відсотками.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 8021,99 грн - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1817,67 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського районного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 .

Суддя О. М. Тимош