ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року

м. Київ

справа № 757/57259/19-ц

провадження № 61-6946св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

за позовом ОСОБА_1 :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло Уляна Василівна,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за позовом ОСОБА_2 :

позивач - ОСОБА_2 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло Уляна Василівна,

треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло Уляни Василівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання повністю припиненими правовідносин за кредитними договорами, визнання протиправними і скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності на земельні ділянки, визнання особи іпотекодержателем та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло Уляни Василівни, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання правовідносин припиненими та скасування рішень і записів

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року у складі судді Вовка С. В. та постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Ящук Т. І., Махлай Л. Д., Немировської О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовів

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи заяву про зміну предмета позову від 10 червня 2020 року, просила визнати повністю припиненим правовідношення між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (далі - ПАТ «Банк Камбіо», банк) і ОСОБА_2 за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840;

визнати повністю припиненими правовідношення між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840;

визнати протиправними і скасувати рішення про скасування від 14 лютого 2019 року № 45525513, № 45528645, № 45527126, № 45529550, прийняті державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація плюс (далі - КП «Реєстрація плюс») Товкайло У. В.;

визнати протиправними і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 лютого 2019 року, індексний номер 45526579, від 14 лютого 2019 року, індексний номер 45529141, від 14 лютого 2019 року ,індексний номер 45528280, від 14 лютого 2019 року, індексний номер 45530228, прийняті державним реєстратором КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В.;

визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0059; :01:001:0058; :01:001:0057, :01:002:0019;

визнати ОСОБА_1 іпотекодержателем земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0059; :01:001:0058; :01:001:0057; :01:002:0019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалася на те, що уклавши 10 грудня 2014 року з Партнерством з обмеженою відповідальністю «ІнландТранзіт» (далі - ПОВ «ІнландТранзіт») договори відступлення прав вимоги за кредитними та іпотечними договорами, вона набула прав кредитора та іпотекодержателя за кредитними й іпотечними договорами, які були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальний комерційний банк «Камбіо» (далі - ТОВ «УКБ «Камбіо»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Камбіо», і ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 .

У жовтні 2014 року ПАТ «Банк Камбіо» за актом прийому-передачі передало ПОВ «Інланд Транзіт» всі оригінали документів, які стосуються кредитних договорів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які були передані позивачці у грудні 2014 року.

Таким чином, позивачка є єдиним кредитором за кредитними договорами від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 і від 08 вересня 2009 року № 022/1-2013/840 та іпотекодержателем земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0059; :01:001:0058; :01:001:0057; :01:002:0019.

Під час перевірки інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їй стало відомо про реєстрацію державним реєстратором КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В. права власності за банком та звернення стягнення у позасудовому порядку на всі предмети іпотеки, якими забезпечені кредитні договори від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 і від 08 вересня 2009 року № 022/1-2013/840 шляхом визнання за банком права власності на земельні ділянки.

Державний реєстратор Товкайло У. В. скасувала реєстраційний запис про іпотеку ОСОБА_1 , і прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яким зареєструвала право іпотеки, обтяження та право власності за ПАТ «Банк Камбіо».

Договори, на підставі яких було внесено записи, є чинними, недійсними у судовому порядку не визнані. Тому дії банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (земельні ділянки), і відповідні дії державного реєстратора щодо проведення державної реєстрації є протиправними.

Банк повідомив позивачку про те, що він виявив ознаки нікчемності, передбачені пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і на підставі цього застосовано наслідки нікчемності правочинів, у тому числі здійснено зворотні транзакції по рахунку за нікчемним правочином. Право власності на зазначені ділянки банк набув у процесі здійснення претензійної роботи щодо погашення заборгованості.

Позивачка вважає, що доводи банку щодо нікчемності правочинів є безпідставними з огляду на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16; від 16 травня 2018 року у справі № 910/24198/19; від 20 червня 2018 року у справі № 755/7957/16; від 07 липня 2018 року у справі № 826/1476/15; постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 826/6909/15.

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із самостійними вимогами, у яких просила:

визнати припиненим з 12 вересня 2014 року кредитний договір від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840, укладений між ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_2 , на підставі повного виконання основного зобов`язання, проведеного належним чином;

визнати припиненим з 12 вересня 2014 року іпотечний договір від 25 вересня 2009 року, укладений між ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лабунським В. О. і зареєстрований за № 104, на підставі припинення шляхом належним виконанням основного зобов`язання, яке він забезпечував, та відновити становище ОСОБА_2 , яке існувало до порушення її прав, для чого:

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи щодо державної реєстрації права власності, щодо державної реєстрації іпотеки, щодо державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0059, номер запису про право власності 30292906 від 14 лютого 2019 року, 13:20:17; номер запису про іпотеку 30292675 від 25 вересня 2009 року, 18:11:28, номер запису про іпотеку 8023235 від 25 вересня 2009 року, 18:11:28; номер запису про обтяження 30292790 від 25 вересня 2009 року, 17:00:21; рішення державного реєстратора № 45526579 від 14 лютого 2019 року, на підставі якого було внесено записи;

скасувати (вилучити) в Державному реєстрі іпотек записи щодо державної реєстрації іпотеки за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0059, номер запису про іпотеку 9093538 від 25 вересня 2009 року, 18:11:28; скасувати (вилучити) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи щодо державної реєстрації заборони на нерухоме майно за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0059 - номер запису про обтяження 9093124 від 25 вересня 2009 року, 17:00:21;

визнати припиненим з 12 вересня 2014 року іпотечний договір від 26 грудня 2007 року № 3263, зі змінами від 14 липня 2009 року № 616, укладений між ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І., на підставі припинення належним виконанням основного зобов`язання, яке він забезпечував, та відновити становище ОСОБА_2 , яке існувало до порушення її права, для чого:

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи щодо державної реєстрації права власності, щодо державної реєстрації іпотеки, щодо державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0057, номер запису про право власності 30294337 від 14 лютого 2019 року, 14:07:28; номер запису про іпотеку 30294242 від 27 грудня 2007 року, 14:57:15, номер запису про іпотеку 8023333 від 27 грудня 2007 року, 14:57:15; номер запису про обтяження 30294308 від 14 липня 2009 року, 18:54:30; рішення державного реєстратора номер 45528280 від 14 лютого 2019 року, на підставі якого було внесено записи;

скасувати (вилучити) в Державному реєстрі Іпотек записи щодо державної реєстрації за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0058 - номер запису про право власності 30295153 від 14 лютого 2019 року, 14:46:07; номер запису про іпотеку 30295040 від 27 грудня 2007 року, 14:57:15, номер запису про іпотеку 8023374 від 27 грудня 2007 року, 14:57:15; номер запису про обтяження 30295097 від 14 липня 2009 року, 19:01:37; рішення державного реєстратора номер 45529141 від 14 лютого 2019 року, на підставі якого було внесено записи;

скасувати (вилучити) в Державному реєстрі Іпотек записи щодо державної реєстрації за ПАТ «Банк Камбіо» права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0057, номер запису про іпотеку 6333068 від 15 липня 2009 року, 16:15:46, та земельну ділянку, кадастровий номер 122755100:01:001:0058, номер запису про іпотеку 6333068 від 15 липня 2009 року, 16:15:46;

скасувати (вилучити) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи щодо державної реєстрації заборон на нерухоме майно за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер 222755100:01:001:0057, номер запису про обтяження 8881336 від 14 липня 2009 року, 18:54:30, та на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0058, номер запису про обтяження 8881349 від 14 липня 2009 року, 19:01:37;

визнати припиненим з 12 вересня 2014 року іпотечний договір від 14 липня 2009 року, № 2 реєстраційний номер 619, укладений між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І., на підставі припинення належним виконанням основного зобов`язання, яке він забезпечував, та відновити становище ОСОБА_2 , яке існувало до порушення її права, для чого:

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи щодо державної реєстрації права власності, щодо державної реєстрації іпотеки, щодо державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0019, номер запису про право власності 30296216 від 14 лютого 2019 року, 15:12:48; номер запису про іпотеку 30296054 від 14 лютого 2009 року, 19:11:44, номер запису про іпотеку 8023493 від 14 липня 2009 року, 19:11:44; номер запису про обтяження 30296168 від 15 липня 2009 року, 15:19:54; рішення державного реєстратора № 45530228 від 14 лютого 2019 року, на підставі якого було внесено записи;

скасувати (вилучити) в Державному реєстрі Іпотек записи щодо державної реєстрації іпотеки за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0019, номер запису про іпотеку 8881346 від 14 липня 2009 року, 19:11:44;

скасувати (вилучити) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи щодо державної реєстрації заборони на нерухоме майно за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0019, номер запису про обтяження 8884062 від 15 липня 2009 року, 15:19:54.

Обґрунтовуючи самостійні позовні вимоги, ОСОБА_2 посилалася на те, що дія іпотечних договорів припинилася 12 вересня 2014 року, оскільки основні зобов`язання були виконані. Доказами належного виконання основного зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 є довідка від 15 березня 2016 року № 22/777 за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В. І., надана в Макарівський районний суд Київської області у справі № 370/1673/15-ц, у якій банк свідчить про повне погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, здійснене за рахунок застави від заставодавця ПОВ «Інланд Транзіт»; виписки з особових рахунків ОСОБА_2 за період з 11 вересня 2014 року до 03 жовтня 2014 року, надані в Макарівський районний суд Київської області у справі № 370/1673/15-ц, які підтверджують відсутність будь-якої заборгованості ОСОБА_2 за кредитом і відсоткам за кредитом; лист від 13 лютого 2018 року № 22/187 за підписом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку про відсутність заборгованості ОСОБА_2 перед банком за фактом припинення виконанням основного зобов`язання заставодавцем ПОВ «Інланд Транзіт».

Через заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 банк 12 вересня 2009 року звернув стягнення на частину прав застави та здійснив повне погашення основного зобов`язання ОСОБА_3 за кредитним договором за рахунок цих застав (грошові кошти на рахунку ПОВ «Інланд Транзіт» і грошові кошти на рахунках ОСОБА_1 , яких достатньо для повного погашення боргу). Доказами належного виконання основного зобов`язання ОСОБА_3 за кредитним договором є ті самі надані банком документи у справі № 370/1673/15-ц, які перебувають у Макарівському районному суді Київської області, якими підтверджується і повне виконання основного зобов`язання за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840.

З огляду на зазначене ОСОБА_2 просила її самостійні вимоги задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Печерський районний суд міста Києва рішенням від 12 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав припиненим з 12 вересня 2014 року правовідносини між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_2 за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 на підставі повного виконання зобов`язань.

Визнав припиненими з 12 вересня 2014 року правовідносини між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840.

Визнав протиправними і скасував рішення про скасування від 14 лютого 2019 року № 45525513, від 14 лютого 2019 року № 45528645, від 14 лютого 2019 року № 45527126, від 14 лютого 2019 року № 45529550, прийняті державним реєстратором КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В.

Визнав протиправними і скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 лютого 2019 року, індексний номер 45526579, від 14 лютого 2019 року, індексний номер 45529141, від 14 лютого 2019 року, індексний номер 45528280, від 14 лютого 2019 року, індексний номер 45530228, прийняті державним реєстратором КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В.

Визнав ОСОБА_1 іпотекодержателем земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0059; :01:001:0058; :01:001:0057; :01:002:0019.

Відмовив у задоволенні позову в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0059; :01:001:0058; :01:001:0057, :01:002:0019. Стягнув з ПАТ «Банк Камбіо» в дохід держави судовий збір у розмірі 3 842,00 грн.

Позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 залишив без задоволення.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та доведеними. При цьому суд зазначив, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині визнання правовідношень за кредитними договорами припиненими, оскільки ОСОБА_1 є єдиними кредитором за кредитними договорами від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 та від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 та іпотекодержателем земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0057, :01:001:0058, :01:002:0019, :01:001:0059, у якої є всі оригінали документів. Банк визнав нікчемними правочини безпідставно, виконання основних зобов`язань за кредитними договорами відбулося 12 вересня 2014 року належним чином, що підтверджено відповідними банківськими виписками з особових рахунків. Ці обставини підтверджені банком у відповідях від 15 березня 2016 року за № 22/776 та № 22/777 за підписом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В. І. Макарівському районному суду Київської області та в листах від 12 червня 2017 року за № 22/900 в. о. уповноваженої особи Фонду Северина Ю. П. з майновим поручителем ПОВ «Інланд Транзіт» і боржником ОСОБА_2 від 13 лютого 2018 року за № 22/187.

Суд визнав необґрунтованими і відхилив твердження банку про те, що реально кошти до банку не надходили, натомість відбулося коригування структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань, що нібито свідчить про безоплатність такого правочину та зумовлену цим його нікчемність.

Також суд виходив з того, що погашення заборгованості за кредитними договорами відбулось 12 вересня 2014 року, до прийняття постанови правління Національного банку України (далі - НБУ) від 04 грудня 2014 року № 782 «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» і запровадження тимчасової адміністрації, тому твердження відповідача про те, що операція з погашення кредитної заборгованості є штучною, гроші обліковувались як запис і відбулось корегування структури банківського балансу, не можуть свідчити про нікчемність правочину.

Враховуючи те, що вимоги позивача в частині визнання припиненими правовідношень є обґрунтованими, суд також вважав, що є підстави для задоволення вимоги про скасування рішень державного реєстратора Товкайло У. В., які були прийняті 14 лютого 2019 року щодо об`єктів іпотеки земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0057, :01:001:0058, :01:002:0019, :01:001:0059.

Водночас суд дійшов висновку про необґрунтованість позову в частині визнання права власності за ОСОБА_2 , оскільки право звернення до суду має суб`єктивний характер і залежить від волевиявлення особи, яка вважає, що її особисті немайнові або майнові права порушено, проте з такою вимогою до суду вона не зверталася, а позивач не є уповноваженою особою на звернення до суду з вимогами в інтересах ОСОБА_2 ..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог третьої особи - ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про визнання припиненим правовідношення з 12 вересня 2014 року за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 на підставі повного виконання основного зобов`язання та про скасування рішень державного реєстратора в частині аналогічні вимогам, заявленим позивачкою, а іпотека в силу норми закону є дійсною до припинення основного зобов`язання. Вимоги про скасування записів про іпотеку у Державному реєстрі речових прав не підлягають задоволенню, оскільки правочини, укладені з метою забезпечення основного зобов`язання, на підставі яких були прийняті рішення про державну реєстрацію іпотеки і внесені записи, не визнані судом недійсними і не є нікчемними на підставі закону.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Київський апеляційний суд постановою від 17 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Апеляційну скаргу ПАТ «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнив частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В. про визнання повністю припиненими правовідносин за кредитними договорами, визнання протиправними і скасування рішення державного реєстратора, визнання особи іпотекодержателем скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Камбіо» про визнання повністю припиненими правовідносин за кредитними договорами, визнання протиправними і скасування рішення державного реєстратора, визнання особи іпотекодержателем залишив без змін.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року в частині вирішення позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Камбіо», державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В. про визнання правовідносин припиненими та скасування рішень і записів скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до державного реєстратора КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В. про визнання правовідносин припиненими, скасування рішень і записів залишив без задоволення.

Позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Камбіо» про визнання правовідносин припиненими та скасування рішень і записів задовольнив частково.

Скасував рішення державного реєстратора Товкайло У. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 лютого 2019 року № 45526579 щодо державної реєстрації права власності, щодо державної реєстрації іпотеки, щодо державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0059, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, прийняте на підставі іпотечного договору, укладеного 25 вересня 2009 року між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лабунським В. О. за реєстровим номером 104.

Скасував рішення державного реєстратора Товкайло У. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 лютого 2019 року № 45528280 щодо державної реєстрації права власності, щодо державної реєстрації іпотеки, щодо державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0057, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, прийняте на підставі іпотечного договору, укладеного 26 грудня 2007 року між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І. за реєстровим номером 3263, зі змінами від 14 липня 2009 року № 616.

Скасував рішення державного реєстратора Товкайло У. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 лютого 2019 року № 45529141 щодо державної реєстрації права власності, щодо державної реєстрації іпотеки, щодо державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0058, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, прийняте на підставі іпотечного договору, укладеного 26 грудня 2007 року між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І. за реєстровим номером 3263, зі змінами від 14 липня 2009 року № 616.

Скасував рішення державного реєстратора Товкайло У. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 лютого 2019 року № 45530228 щодо державної реєстрації права власності, щодо державної реєстрації іпотеки, щодо державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0019, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, селищна рада Макарівська, прийняте на підставі іпотечного договору № 1, укладеного 14 липня 2009 року між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І. за реєстровим № 619.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовив. Стягнув з ПАТ «Банк Камбіо» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 7 684,00 грн.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Камбіо» є обґрунтованими та відповідають встановленим у справі обставинам і наявним у матеріалах справи доказам. При цьому суд зазначив, що тимчасова адміністрація діяла у ПАТ «Банк Камбіо» у період з 04 грудня 2014 року до прийняття правлінням НБУ постанови від 27 лютого 2015 року № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо». Протягом цього часу не було виявлено ознак нікчемності в будь-яких правочинах, що пов`язані з кредитними договорами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та погашенням заборгованості за ними, і не було прийнято з цього приводу жодних рішень.

Наказ про створення комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності було видано уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северин Ю. П. 16 липня 2018 року, а наказом від 18 липня 2018 року № 109 затверджено акт комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності, тобто більш ніж через три роки після початку процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та лише після того, як ухвалами Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2018 року і від 11 червня 2018 року стягувач у виконавчому провадженні ПАТ «Банк Камбіо» був замінений на правонаступника ОСОБА_1 . При цьому відповідач не довів, що транзакція з перерахування грошових коштів на повернення кредиту передбачає платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, і того, що ця операція за своєю правовою природою є правочином, у зв`язку з чим немає правових підстав для кваліфікування її як нікчемного правочину.

Також суд врахував, що дії ПАТ «Банк Камбіо» в особі уповноваженої особи Фонду, яка у період 2015-2018 років неодноразово видавала довідки про повне погашення заборгованості боржників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за рахунок коштів заставодавців ПОВ «Інланд Транзіт» і ОСОБА_1 на підставі укладених договорів від 12 вересня 2014 року, а у вересні 2018 року надіслав учасникам зазначених правовідносин повідомлення про нікчемність вказаних договорів, свідчать про недобросовісність та створення правової невизначеності у правовідносинах, що і стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про скасування рішень державного реєстратора Товкайло У. В. про державну реєстрацію іпотеки, державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за ПАТ «Банк Камбіо», суд першої інстанції залишив поза увагою, що, зареєструвавши за собою право власності на предмети іпотеки, ПАТ «Банк Камбіо» порушило також права ОСОБА_2 , яка згідно з ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року є боржником перед ОСОБА_1 , до якої від ПАТ «Банк Камбіо» перейшло право вимоги за кредитним договором, а ОСОБА_1 у свою чергу є стягувачем за виконавчими провадженнями, в яких боржниками є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Станом на день прийняття оспорюваних рішень державним реєстратором 14 лютого 2019 року відповідно до ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року, яка набула законної сили, саме ОСОБА_1 стала стягувачем у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду міста Києва від 28 квітня 2011 року № 2-556/11 про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості на суму 96 849,70 дол. США.

Також ОСОБА_1 стала стягувачем у виконавчому провадженні № НОМЕР_7, відкритому 28 січня 2019 року, щодо примусового виконання виконавчого листа від 31 жовтня 2011 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва на виконання рішення суду у справі № 2-3088/1, про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитом в сумі 700 000,00 дол. США, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 157 072,25 дол. США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1 070 294,40 грн та пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в сумі 130 278,52 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є єдиним кредитором за кредитними договорами від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 та від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 та іпотекодержателем земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0057, :01:001:0058, :01:002:0019, :01:001:0059 на підставі договорів про відступлення прав за договорами іпотеки від 10 грудня 2014 року, реєстрація права власності за ПАТ «Банк Камбіо» на вказані земельні ділянки була проведена державним реєстратором протиправно, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 .

Із цих самх підстав суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування рішень державного реєстратора підлягають задоволенню, адже ПАТ «Банк Камбіо» не є ні іпотекодержателем, ні кредитором по відношенню до ОСОБА_2 . Банк як стягувач у виконавчому провадженні був замінений на правонаступника ОСОБА_1 , яка також є іпотекодержателем земельних ділянок, відповідно реєстрація права власності на земельні ділянки за ПАТ «Банк Камбіо» є безпідставною, порушує права як нового кредитора та іпотекодержателя ОСОБА_1 , так і іпотекодавця ОСОБА_2 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 про скасування рішень державного реєстратора Товкайло У. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 лютого 2019 року № 45526579 щодо державної реєстрації права власності, державної реєстрації іпотеки, державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0059; № 45528280 щодо державної реєстрації права власності, державної реєстрації іпотеки, державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0057; № 45529141 щодо державної реєстрації права власності, державної реєстрації іпотеки, державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0058; № 45530228 щодо державної реєстрації права власності, державної реєстрації іпотеки, державної реєстрації обтяжень за ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0019.

Разом з тим суд вважав, що позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування в Державному реєстрі іпотек записів щодо державної реєстрації іпотеки за ПАТ «Банк Камбіо», скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів щодо державної реєстрації права власності на земельні ділянки за ПАТ «Банк Камбіо» задоволенню не підлягають, оскільки і на час пред`явлення ОСОБА_2 вказаних позовних вимог, і на цей час такого способу захисту порушених речових прав, як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачає.

Водночас суд зазначив, що ОСОБА_1 та третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_2 заявили позов до неналежного співвідповідача - державного реєстратора Товкайло У. В., тому висновки суду першої інстанції про задоволення позову до державного реєстратора є помилковими.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи

У травні 2023 року ПАТ «Банк Камбіо» в особі Фонду подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року в частині задоволених вимог і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання зобов`язань припиненими, скасування рішення про державну реєстрацію та поновлення записів, та в задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 про визнання правовідносин припиненими та скасування записів відмовити в повному обсязі.

Підставою касаційного оскарження банк вказував те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року у справі № 910/10784/16.

Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами того, що, приймаючи безготівкове погашення зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, банк порушив норми, встановлені постановою правління НБУ від 19 серпня 2014 року № 510/БТ для ПАТ «Банк Камбіо», а тому такі операції є нікчемними, адже вони є сутокоригуванням структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань, тобто високоліквідних коштів банк не отримав.

У спірному випадку розрахункові операції, проведені між сторонами щодо виконання зобов`язань є суто коригуванням структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань, що не може свідчити про належне виконання зобов`язань в розумінні статей 526, 599 ЦК України. За таких умов, не отримавши належного виконання зобов`язань за кредитним договором шляхом отримання грошових коштів через кореспондентський рахунок, відкритий в НБУ, та припинивши відповідне зобов`язання, банк відмовився від власних майнових вимог за кредитним договором, іпотечним договором, договором застави майнових прав, а тому такі операції є нікчемними відповідно до пункту 1 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з яким банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

Таким чином, ПАТ «Банк Камбіо» при проведенні правочинів (транзакцій) з перерахувань коштів не мало належних повноважень для здійснення таких операцій, оскільки цивільна дієздатність була обмежена постановою правління НБУ від 19 серпня 2014 року № 510/БТ.

Крім того, банк, прийнявши виконання зобов`язань за договором про відступлення прав вимоги шляхом переобліку коштів з рахунків нових кредиторів (кредиторів банку) в рахунок сплати коштів за відступлення, надав цим кредиторам банку переваги у вигляді зміни черговості погашення боргу, які прямо не встановлені для них законодавством чи внутрішніми документами банку, що зазначено у пункті 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У липні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко Г. Є. подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки ці судові рішення є законними й обґрунтованими, суди правильно застосували норми процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали їм належну правову оцінку.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2023 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

26 липня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Правочини, укладені з ОСОБА_3

26 грудня 2007 року між ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 108ф-2007/840, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 700 000,00 дол. США на споживчі потреби зі сплатою 13 % річних і строком повернення до 25 грудня 2008 року.

Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору зобов`язання за договором забезпечуються іпотекою двох земельних ділянок загальною площею 6,5028 га і 6,0066 га, що розташовані на території Макарівської селищної ради у Київській області; та квартири АДРЕСА_1 ; фінансовою порукою ОСОБА_4 .

Згідно з пунктом 3.3.4 кредитного договору від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 ОСОБА_3 зобов`язався забезпечити надання та оформлення іпотеки від майнового поручителя ОСОБА_2 - двох земельних ділянок, що розташовані на території Макарівської селищної ради у Київській області, кадастрові номери :00:001:0015 і :00:001:0016, забезпечити оформлення фінансової поруки від ОСОБА_4

26 грудня 2007 року між ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 (а також будь-якими додатковими угодами (договорами) до нього), із забороною відчуження зазначеного в договорі майна і земельних ділянок, посвідченою і зареєстрованою за № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 . Предметом іпотеки за цим договором є земельна ділянка площею 6,0066 га, що розташована на території Макарівської селищної ради Київської області, кадастровий номер :00:001:0015, і земельна ділянка площею 6,5028 га, що розташована на території Макарівської селищної ради Київської області, кадастровий номер :00:001:0016, які належать майновому поручителю ОСОБА_2 (пункт 1.2 договору іпотеки).

26 грудня 2007 року між ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін до іпотечного договору від 26 грудня 2007 року, яким пункт 1.2 статті 1 іпотечного договору викладено в новій редакції, згідно з якою предметом іпотеки за цим договором є земельні ділянки, які розташовані на території Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області, площею 6,0066 га, кадастровий номер :01:001:0057 та площею 6,5028 га, кадастровий номер :01:001:0058, які належать майновому поручителю ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І. та зареєстрований за № 616, із забороною відчуження зазначеного в договорі майна і земельних ділянок, посвідченою і зареєстрованою за АДРЕСА_2 .

Додатковою угодою від 25 грудня 2008 року № 1 до кредитного договору від 26 грудня 2008 року № 108ф-2007/840, укладеною між ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_3 , внесено зміни до кредитного договору в частині розміру відсотків за користування кредитом - 14 % та строку повернення кредиту - 24 грудня 2010 року.

10 червня 2009 року додатковою угодою № 2 до кредитного договору від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840, укладеною ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_3 , внесено зміни до кредитного договору, пункт 1.3 розділу 1 якого викладено у такій редакції: «Зобов`язання за договором забезпечуються іпотеками трьох земельних ділянок, загальними площами 6,5025 га, 6,0066 га та 6,0 га, що розташовані на території Макарівської селищної ради у Київській області, фінансовою порукою ОСОБА_4 ».

Згідно з додатковою угодою від 10 червня 2009 року № 2 до кредитного договору № 108ф-2007/840 від 26 грудня 2007 року пункт 3.3.3 розділу 3 викладено у такій редакції: «Позичальник зобов`язується забезпечити надання та оформлення іпотеки від майнового поручителя ОСОБА_2 - трьох земельних ділянок, що розташовані на території Макарівської селищної ради у Київській області, з кадастровими номерами :01:001:0058; :01:001:0057; :01:002:0019».

14 липня 2009 року ТОВ «УКБ «Камбіо» і майновий поручитель ОСОБА_3 - ОСОБА_2 уклали договір про внесення змін до іпотечного договору від 26 грудня 2007 року, яким змінили предмет іпотеки за цим договором на дві земельні ділянки, що розташовані на території Макарівської селищної ради у Київській області, кадастрові номери :01:001:0058; :01:001:0057.

Також 14 липня 2009 року ТОВ «УКБ «Камбіо» і майновий поручитель ОСОБА_3 - ОСОБА_2 уклали іпотечний договір № 2, згідно з пунктом 1.1 якого іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 (а також будь-якими додатковими угодами (договорами) до нього), укладеним між ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_3 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І. та зареєстрованим за № 619, із забороною відчуження зазначеної у договорі земельної ділянки, посвідченою і зареєстрованою за № НОМЕР_3 . Відповідно до пункту 1.2 предметом іпотеки за цим договором є земельна ділянка площею 6,0000 га, яка знаходиться за адресою: Макарівська селищна рада Макарівського району Київської області, кадастровий номер :01:002:0019, яка належить майновому поручителю ОСОБА_3 - ОСОБА_2

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» як правонаступником ТОВ «УКБ «Камбіо», і ПОВ «Інланд Транзіт» був укладений договір застави майнових прав і відступлення прав вимоги, за умовами якого цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору від 26 грудня 2008 року № 108ф-2008/840, який укладений між заставодержателем і ОСОБА_3 , за умовами якого боржник зобов`язався перед заставодержателем за умовами кредитного договору повернути не пізніше 05 березня 2015 року надані йому кошти в розмірі 700 000,00 дол. США, сплачувати проценти в розмірі 13 % річних, сплатити пеню в розмірі 0,1 % від простроченої суми за кожен день прострочки платежу, здійснити інші можливі платежі, передбачені кредитним договором, відшкодувати витрати заставодержателя, пов`язані з пред`явленням заставодержателем вимог за кредитним договором і зверненням стягнення на предмет застави. Відповідно до пункту 1.2 договору застави на забезпечення виконання зобов`язань, вказаних у пункті 1.1, заставодавець передає у заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права - право вимоги грошових коштів у розмірі 380 863,30 євро за договором інвестиційного вкладу від 21 червня 2006 року № 08д/978EURO.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_1 був укладений договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги, згідно з яким договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору від 26 грудня 2008 року № 108ф-2008/840, який укладений між заставодержателем ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_3 , за умовами пункту 1.2 якого на забезпечення виконання зобов`язань вказаних у пункті 1.1 цього договору заставодавець передає у заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права - право вимоги грошових коштів у розмірі 38 600,00 євро за договором № 20-898 строкового банківського вкладу (депозиту) «Classic» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення, від 18 липня 2014 року.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_1 був укладений договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги, згідно з яким договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору від 26 грудня 2008 року № 108ф-2008/840, який укладений між заставодержателем ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_3 , за умовами пункту 1.2 якого на забезпечення виконання зобов`язань, вказаних у пункті 1.1 цього договору, заставодавець передає у заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права - право вимоги грошових коштів у розмірі 389 379,00 дол. США за договором № 20-897 строкового банківського вкладу (депозиту) «Classic» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення від 18 липня 2014 року.

Додатковою угодою від 02 жовтня 2014 року № 1 до договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеною між ПАТ «Банк Камбіо» і ПОВ «Інланд Транзіт», змінено редакцію пункту 1.1 статті 1 договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, згідно з якою договір застави забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840, який укладений між заставодержателем ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_3 , за умовами якого боржник зобов`язується перед заставодержателем відповідно до кредитного договору повернути не пізніше 24 грудня 2010 року надані йому кошти в сумі 700 000,00 дол. США, сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 14 % річних, сплати пеню у розмірі 0,1 % від простроченої суми за кожен день прострочки платежу, здійснити інші можливі платежі, передбачені кредитним договором, відшкодувати витрати заставодержателя, пов`язані з пред`явленням вимог за кредитним договором і зверненням стягнення на предмет застави.

Додатковою угодою від 02 жовтня 2014 року № 1 до договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеною між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_1 , пункт 1.1 статті 1 договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року викладено в іншій редакції, згідно з якою цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840, який укладений між заставодержателем і ОСОБА_3 , за умовами якого боржник зобов`язується перед заставодержателем відповідно до кредитного договору повернути не пізніше 24 грудня 2010 року надані йому кошти в сумі 700 000,00 дол. США, сплачувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних, сплатити пеню у розмірі 0,1 % від простроченої суми за кожен день прострочки платежу, здійснити інші можливі платежі, передбачені кредитним договором, відшкодувати витрати заставодержателя, пов`язані з пред`явленням заставодержателем вимог за кредитним договором і зверненням стягнення на предмет застави.

10 грудня 2014 року між ПОВ «Інланд Тразіт» як первісним кредитором і ОСОБА_1 як новим кредитором був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно з яким у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому, а новий кредитор набуває право вимоги повернення коштів у сумі 492 380,07 дол. США, що станом на 10 грудня 2014 року еквівалентно 7 671 281,49 грн, до ОСОБА_3 (боржника), що належить первісному кредиторові відповідно до кредитного договору з відповідними змінами від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» і боржником ОСОБА_3 , та договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, який укладено між ПАТ «Банк Камбіо» і ПОВ «Інланд Транзіт».

Згідно з пунктом 2.3 договору про відступлення права вимоги від 10 грудня 2014 року між ПОВ «Інланд Транзіт» і ОСОБА_1 до нового кредитора переходять усі права, які забезпечують виконання обов`язків боржника, а саме за іпотечним договором з відповідними змінами, посвідченим 26 грудня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І., зареєстрованим у реєстрі № 3263, та права за іпотечним договором № 2, посвідченим 14 липня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І., зареєстрованим у реєстрі № 619.

10 грудня 2014 року між ПОВ «Інланд Транзіт» як первісним іпотекодержателем і ОСОБА_1 як новим іпотекодержателем був укладений договір про відступлення прав за договором іпотеки, за яким новий іпотекодержатель приймає всі права:

за іпотечним договором, посвідченим 26 грудня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І., зареєстрованим у реєстрі № 3263, та договором про внесення змін до іпотечного договору від 26 грудня 2007 року, посвідченим 14 липня 2009 року приватним нотаріусом Занудіною О. І., зареєстрованим у реєстрі № 616;

за іпотечним договором № 2, посвідченим 14 липня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О. І., зареєстрованим у реєстрі № 619;

за умовами яких в іпотеку передано: земельну ділянку площею 6,0066 га, кадастровий номер :01:001:0057, за адресою: Макарівська селищна рада Макарівського району Київської області (предмет іпотеки 1), земельну ділянку площею 6,5028 га, кадастровий номер :02:001:0058, за адресою: Макарівська селищна рада Макарівського району Київської області (предмет іпотеки 2), земельну ділянку площею 6,0000 га, кадастровий номер :02:001:0019, яка знаходиться за адресою: Макарівська селищна рада Макарівського району Київської області (предмет іпотеки 3).

Згідно з довідкою від 30 листопада 2015 року № 22/5385, за підписом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенко В. І., ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку із порушенням ОСОБА_3 умов кредитного договору від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840, банк 12 вересня 2014 року здійснив у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед банком договірне списання грошових коштів на суму 389 379,00 дол. США згідно з договором застави 1 та в сумі 38 600,00 євро згідно з договором застави 2.

У відповідь на запит ПОВ «Інланд Транзіт» від 13 травня 2017 року листом від 25 травня 2017 року за № 22/814 за підписом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенко В. І., повідомлено, що 12 вересня 2014 року відбулося списання грошових коштів з депозитного рахунка ПОВ «Інланд Транзіт» № НОМЕР_4 у сумі 380 863,30 євро в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840. Списання здійснене двома платіжними документами з подальшою конвертацією з євро в дол. США за офіційним курсом НБУ, що діяв з 14:00 12 вересня 2014 року, зокрема: 201 669,96 євро конвертовано у 260 718,92 дол. США, 179 193,34 євро конвертовано у 231 661 15 дол. США. За рахунок цих грошових коштів погашено заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 на суму 492 380,07 дол. США, а саме прострочену заборгованість за основним боргом у сумі 260 718,92 дол. США та прострочену заборгованість за відсотками в сумі 231 661,15 дол. США.

У відповідь на запит ОСОБА_1 від 06 червня 2017 року листом від 12 червня 2017 року за № 22/901 за підписом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северин Ю. П., повідомило , що 12 вересня 2014 року відбулося списання грошових коштів з депозитного рахунка ОСОБА_1 № НОМЕР_5 у сумі 389 379,00 дол. США в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840, з депозитного рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_6 у сумі 38 600,00 євро у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором. Списання здійснене з подальшою конвертацією з євро в долари США за офіційним курсом НБУ, що діяв з 14:00 12 вересня 2014 року, зокрема: 38 600,00 євро конвертовано у 49 902,08 дол. США. За рахунок грошових коштів ОСОБА_1 погашено заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 в обсязі 439 281,08 дол. США, а саме прострочену заборгованість за основним боргом у сумі 439 281,08 дол. США.

Також ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 11 вересня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 становила 931 661,15 дол. США, з яких: 700 000, 00 дол. США - заборгованість за основним боргом, 231 661,15 дол. США - заборгованість за відсотками.

13 лютого 2018 року листом № 22/186 банк повідомив ОСОБА_2 , що заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ «Банк Камбіо» за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 станом на 01 грудня 2014 року не обліковується, тому що була повністю погашена за рахунок грошових коштів ПОВ «Інланд Транзіт» відповідно до умов договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 12 вересня 2014 року, і коштів ОСОБА_1 відповідно до умов договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 12 вересня 2014 року та договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 12 вересня 2014 року.

Правочини, укладені з ОСОБА_2

08 вересня 2009 року між ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 039/2-2009/840, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 120 000, 00 дол. США на поточні потреби із сплатою за користування кредитом 14 % річних, строком повернення 08 вересня 2010 року. Відповідно до пункту 4 кредитного договору зобов`язання за договором забезпечуються заставою земельної ділянки загальною площею 5,9934 га, що знаходиться за адресою: Макарівська селищна рада Макарівського району Київської області, цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0059.

25 вересня 2009 року між ТОВ «УКБ «Камбіо» і ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, згідно з пунктом 4.1 розділу 1 якого цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають із кредитного договору від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840, а також усіх додаткових угод до зазначеного договору, які можуть бути укладені між іпотекодержателем та іпотекодавцем до закінчення його строку, згідно з яким іпотекодержатель надає іпотекодавцю кредит у сумі 120 000,00 дол. США на поточні потреби із сплатою за користування кредитом 14 % річних та кінцевим терміном повернення до 08 вересня 2010 року.

Згідно з пунктом 4.3 іпотечного договору від 25 вересня 2009 року звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з порядком задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим пунктом 4.4.

19 серпня 2014 року постановою правління НБУ № 510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Банк Камбіо» шляхом призначення куратора», яка визнана такою, що втратила чинність, на підставі постанови правління НБУ від 25 вересня 2014 року № 603/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії проблемних», банку було заборонено використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки; зобов`язано банк здійснювати розрахунки у національній валюті тільки через кореспондентський рахунок, який відкритий в Національному банку України.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» як правонаступником ТОВ «УКБ «Камбіо» і ПОВ «Інланд Транзіт» був укладений договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги, згідно з яким цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840, який укладений між заставодержателем і ОСОБА_2 , за умовами якого боржник зобов`язується перед заставодержателем відповідно до кредитного договору: повернути не пізніше 08 вересня 2010 року надані йому грошові кошти у сумі 120 000,00 дол. США, сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 14 % річних, сплатити пеню в розмірі 0,1 % від простроченої суми за кожен день прострочки платежу, здійснити інші можливі платежі, передбачені кредитним договором, відшкодувати витрати заставодержателя, пов`язані з пред`явленням заставодержателем вимог за кредитним договором і зверненням стягнення на предмет застави.

Відповідно до пункту 1.2 договору застави на забезпечення виконання зобов`язань, вказаних у пункті 1.1, заставодавець передає у заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права - право вимоги грошових коштів у розмірі 80 381,78 євро за договором інвестиційного вкладу від 21 червня 2006 року № 08д/978EURO.

12 вересня 2014 року здійснено списання безнадійної заборгованості за кредитом на суму 85 729,00 дол. США та 18 188,57 дол. США, згідно з кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 з ОСОБА_2 , відповідно до виписок ПАТ «Банк Камбіо» з особового рахунку з 11 вересня 2014 року до 03 жовтня 2014 року.

Листом голови правління ПАТ «Банк Камбіо» Тарадайко Н. А., без номера та дати, ПОВ «Інланд Транзіт» повідомлено про звернення стягнення на предмет застави в рахунок забезпеченого кредитного зобов`язання у зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору 12 вересня 2014 року банк здійснив договірне списання грошових коштів у сумі 80 381,78 євро в рахунок погашення заборгованості позичальника перед банком, що еквівалентно 103 917,57 дол. США. Крім того, ПОВ «Інланд Транзіт» проінформовано, що воно набуло прав кредитора за кредитним договором у розмірі вказаної суми, заборгованість перед банком погашена за рахунок застави, всі зобов`язання перед банком за договором застави виконані у повному обсязі.

25 вересня 2014 року постановою правління НБУ № 603/БТ ПАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії проблемних, запроваджено певні обмеження у діяльності банку, зокрема, погашення заборгованості, що виникла за будь-якими активними операціями банку, мало прийматись тільки в грошовій формі (крім набуття права власності на об`єкти застави) за погодженням із куратором банку.

15 жовтня 2014 року згідно з актом прийому-передачі ПОВ «Інланд Транзіт» передано документи за кредитом ОСОБА_2 , а саме: кредитний договір від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840, додаток № 1 до кредитного договору від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840, іпотечний договір від 25 вересня 2009 року за реєстраційним номером 104, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лабунським В. О.

10 грудня 2014 року між ПОВ «Інланд Транзіт» і ОСОБА_1 був укладений договір про відступлення прав вимоги, за яким у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий набуває право вимоги повернення коштів у сумі 103 917,57 дол. США до ОСОБА_2 , що належить первісному кредитору відповідно до кредитного договору від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_2 , та договору застави майнових прав і відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, який укладено між ПАТ «Банк» Камбіо» і ПОВ «Інланд Транзіт».

10 грудня 2014 року між ПОВ «Інланд Транзіт» і ОСОБА_1 був укладений договір про відступлення прав за договором іпотеки, згідно з яким первісний іпотекодержатель передає, а новий приймає всі права за іпотечним договором, посвідченим 25 вересня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лабунським В. О., зареєстрованим у реєстрі за № 104, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно: земельну ділянку площею 5,9934 га, кадастровий номер :01:001:0059, за адресою: Макарівська селищна рада Макарівського району Київської області, як забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840. Права за іпотечним договором виникли у первісного іпотекодержателя на підставі кредитного договору від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_2 та договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» і ПОВ «Інланд Транзіт».

10 грудня 2014 року ПОВ «Інланд Транзіт» передало ОСОБА_1 оригінали документів: кредитний договір від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840, додаток 1 до кредитного договору від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840, іпотечний договір від 25 вересня 2009 року за реєстраційним № 104, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лабунським В. О., договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги, лист ПАТ «Банк Камбіо» від 12 вересня 2014 року.

15 березня 2016 року листом 22/776 уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенко В. І. повідомив Макарівський районний суд Київської області про те, що станом на 11 вересня 2014 року заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2008 року № 108ф-2007/840 становила 931 661,15 дол. США, у тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 700 000,00 дол. США, прострочена заборгованість за відсотками 231 661,15 дол. США. 12 вересня 2014 року відбулося повне погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок коштів майнового поручителя ПОВ «Інланд Транзіт» і ОСОБА_1 , і станом на 03 жовтня 2014 року заборгованості за кредитним договором від 26 грудня 2008 року № 108ф-2007/840 немає.

15 березня 2016 року 22/777 уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенко В. І. повідомив Макарівський районний суд Київської області про те, що станом на 11 вересня 2014 року заборгованість за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 становила 103 917,57 дол. США, у тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 85 729,00 дол. США, прострочена заборгованість за відсотками 18 188,57 дол. США. 12 вересня 2014 року відбулося повне погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок коштів майнового поручителя ПОВ «Інланд Транзіт» у сумі 80 381, 78 євро і станом на 03 жовтня 2014 року заборгованості за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 немає.

12 червня 2017 року у відповідь на запит від 06 червня 2017 року (вх. № 937 від 06 червня 2017 року) в. о. уповноваженої особи Фонду Северин Ю. П. листом № 22/900 повідомив ПОВ «Інланд Транзіт», що 12 вересня 2014 року відбулося списання грошових коштів з депозитного рахунка ПОВ «Інланд Транзіт» № НОМЕР_4 у сумі 80 381,78 євро у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840. Списання здійснене двома платіжними документами з подальшою конвертацією з євро у дол. США за офіційним курсом НБУ, що діяв з 14:00 12 вересня 2014 року. За рахунок цих грошових коштів повністю погашена заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 у сумі 103 917,57 дол. США.

13 лютого 2018 року листом № 22/187 ПАТ «Банк Камбіо» повідомило ОСОБА_2 , що заборгованість перед банком за кредитним договором від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 станом на 01 грудня 2014 року не обліковується, адже повністю погашена за рахунок грошових коштів ПОВ «Інланд Транзіт» відповідно до умов договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 12 вересня 2014 року.

16 липня 2018 року наказом банку № 108 створено комісію, якій наказано до 18 липня 2018 року забезпечити підготовку, аналіз та узагальнення аналітичної інформації щодо правочинів (у тому числі договорів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, за період з 05 грудня 2013 року до 05 грудня 2014 року, які можуть мати ознаки нікчемних.

18 липня 2018 року банк видав наказ № 109, яким затвердив акт комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18 липня 2018 року, згідно з яким ознаки нікчемності виявлено у правочинах (договорах), а саме (пункт 1.2) правочинах, які слугували підставою для сплати кредитної заборгованості позичальників ПАТ «Банк Камбіо» шляхом перерахування коштів з поточних, депозитних рахунків вкладників на погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Банк Камбіо», фізичними та юридичними особами, перелік яких наведено у додатку № 1 до нього наказу.

11 жовтня 2018 року ОСОБА_2 отримала від банку повідомлення-вимогу від 27 вересня 2018 року № 22/1831, № 22/1860, № 22/1861 про оплату заборгованості та про звернення стягнення на земельну ділянку 5,9934 га з кадастровим номером :01:001:0059, згідно зі статтями 36-38 Закону України «Про іпотеку», щодо кредитного договору від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840 та іпотечного договору від 25 вересня 2009 року, посвідченого і зареєстрованого за № 104; погашення заборгованості за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 на загальну суму 931 661,15 дол. США та звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі невиконання вимоги: земельні ділянки, площею 6,0066 га, кадастровий номер :00:001:0015, та площею 6,5028 га, кадастровий номер :00:001:0016; кадастровий номер :01:002:0019.

Крім того, ОСОБА_2 від банку отримала повідомлення про нікчемність правочину та застосування наслідків нікчемності від 27 вересня 2018 року № 22/1833, 22/1864, 22/1865, у якому вказано, що внаслідок погашення заборгованості (коштами сумнівними, а то й неможливими для повернення банком) за кредитними договором ПОВ «Інланд Транзіт» здобуло право вимоги до позичальника, забезпечене договором іпотеки, що безумовно свідчить про те, що ПОВ «Інланд Транзіт» отримало переваги (пільги), прямо не встановлені законодавством чи внутрішніми документами банку, а отже, відповідні правочини є нікчемними відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону. Застосовано наслідки нікчемності правочинів, у тому числі здійснено зворотні транзакції по рахунку за нікчемним правочином.

14 лютого 2019 року державний реєстратор КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В. зареєструвала право власності ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0059, та видалила з реєстру запис про іпотекодержателя ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності стали: повідомлення-вимога, серія та номер 22/1860, видана 27 вересня 2018 року, видавник - ПАТ «Банк Камбіо» докази отримання повідомлення, серія та номер 506, видані 13 жовтня 2018 року, видавник Укрпошта; повідомлення-вимога, серія та номер 22/1861, видана 27 вересня 2018 року, видавник ПАТ «Банк Камбіо»; іпотечний договір, серія та номер 104, виданий 25 вересня 2009 року, видавник -приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лабунський В. О.

14 лютого 2019 року державний реєстратор КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В. зареєструвала право власності ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0019, та видалила з реєстру запис про іпотекодержателя ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності стали: повідомлення-вимога, серія та номер 22/1860, видана 27 вересня 2018 року, видавник - ПАТ «Банк Камбіо»; повідомлення-вимога, серія та номер 22/1861, видана 27 вересня 2018 року, видавник - ПАТ «Банк Камбіо»; іпотечний договір № 2, серія та номер: 616, виданий 14 липня 2009 року, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Занудіна О. І.

Також 14 лютого 2019 року державний реєстратор КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В. зареєструвала право власності ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0058, та видалила з реєстру запис про іпотекодержателя ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності стали: повідомлення-вимога, серія та номер 22/1860, видана 27 вересня 2018 року, видавник - ПАТ «Банк Камбіо»; повідомлення-вимога, серія та номер 22/1861, видана 27 вересня 2018 року, видавник ПАТ «Банк Камбіо»; договір про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер 616, виданий 14 липня 2009 року, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Занудіна О. І.; іпотечний договір, серія та номер 3263, виданий 26 грудня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Занудіна О. І.

Крім того, 14 лютого 2019 року державний реєстратор КП «Реєстрація плюс» Товкайло У. В. зареєструвала право власності ПАТ «Банк Камбіо» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0057, та видалила з реєстру запис про іпотекодержателя ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності стали: повідомлення-вимога, серія та номер 22/1860, виданий 27 вересня 2018 року, видавник ПАТ «Банк Камбіо»; повідомлення-вимога, серія та номер 22/1861, виданий 27 вересня 2018 року, видавник - ПАТ «Банк Камбіо»; договір про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер 616, виданий 14 липня 2009 року, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Занудіна О. І.; іпотечний договір, серія та номер 3263, виданий 26 грудня 2007 року, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Занудіна О. І.

Тобто 14 лютого 2019 року державний реєстратор Товкайло У. В. здійснила державну реєстрацію права власності на предмети іпотеки - чотири земельні ділянки - за ПАТ «Банк Камбіо» на підставі іпотечного застереження.

Крім того апеляційний суд встановив такі обставини

Внаслідок невиконання боржником ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840 ПАТ «Банк Камбіо» у березні 2011 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та просило стягнути з них солідарно заборгованість з яких: 700 000,00 дол. США - заборгованості за кредитним договором, 90 922,24 дол. США - заборгованість за відсотками за кредитом, 17 840,45 грн - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом.

Згідно з наданими позивачем копіями судових рішень, опублікованих в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 31 жовтня 2011 року Солом`янський районний судміста Києва ухвалив рішення у справі № 2-3088/11 за позовом ПАТ «Банк Камбіо» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 108ф-2007/840, яким стягнув з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Камбіо» заборгованість за кредитом у сумі 700 000,00 дол. США, заборгованість за відсотками в сумі 157 072,25 дол. США, пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1 070 294,40 грн, пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в сумі 130 278,52 грн.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 29 лютого 2012 року зазначене рішення суду першої інстанції скасоване в частині вимог ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Камбіо» про припинення договору поруки та вимог ПАТ «Банк Камбіо» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким договір поруки від 26 грудня 2007 року № 108 ф-2007/п, укладений між ТОВ «УКБ «Камбіо», правонаступником якого є ПАТ «Банк Камбіо», і ОСОБА_4 , визнано таким, що втратив чинність 28 грудня 2008 року, та припинено поруку, оформлену цим договором. В частині вимог ПАТ «Банк Камбіо» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2012 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 29 лютого 2012 року скасовано, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2011 року залишено в силі.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Замінено сторону стягувача ПАТ «Банк Камбіо» на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2011 року у справі № 2-3088/11 за позовом ПАТ «Банк Камбіо» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Камбіо» заборгованості за кредитом в сумі 700 000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 5 580 750,00 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 157 072,25 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 1252 258,51 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1 070 294,40 грн та пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в сумі 130 278,52 грн.

Видано дублікати виконавчих листів, виданих на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2011 року у справі № 2-3088/11, та поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення цих виконавчих листів,.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 16 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2018 року залишено без змін.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПАТ «Банк Камбіо», ПОВ «Інланд Транзіт», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макарова О. П., про визнання договорів недійсними відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2017 року, рішення Макарівського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ПОВ «Інланд Транзіт», ПАТ «Банк Камбіо», про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на земельні ділянки відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Щодо кредитного договору від 08 вересня 2009 року № 039/2-2009/840, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_2 , апеляційний суд встановив таке.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 березня 2011 року у справі № 2-556/2011 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк Камбіо» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Камбіо» 85 729,00 дол. США заборгованості за кредитом та 11 120,70 дол. США заборгованості за відсоткам, а всього 96 849,70 дол. США. Також стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Камбіо» 27 808,40 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, 14 395,57 грн пені за несвоєчасно сплачені відсотки, 1 700,00 грн судового збору, 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 44 023,97 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року у справі № 760/2660/18 заяву ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі у справі за позовом ПАТ «Банк Камбіо» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Замінено сторону стягувача в виконавчому листі у справі за позовом ПАТ «Банк Камбіо» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме ПАТ «Банк Камбіо» на ОСОБА_1 .

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року залишено без змін.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у справі за позовом ПАТ «Банк Камбіо» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зміст касаційної скарги з урахуванням принципу диспозитивності свідчить про те, що судові рішення у цій справі оскаржені тільки в частині задоволених вимог позову, а тому переглядаються лише в цій частині.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

У пункті 1 частини другої статті 11 ЦК України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина перша статті 216 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Згідно зі статтею 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.

За частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 572 ЦК України, з якою кореспондується стаття 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У частині першій статті 593 ЦК України зазначено, що право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Положеннями статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

У статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 28 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Суди у цій справі встановили, що зобов`язання за кредитними договорами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були припинені за рахунок коштів заставодавців ПОВ «Інланд Транзіт» і ОСОБА_1 .

Оскільки зобов`язання за кредитними договорами, забезпечене іпотекою та заставою, було виконано, суди відповідно до статей 553, 554, 593, 598, 599 ЦК України, статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку», статті 28 Закону України «Про заставу» дійшли висновку про наявність підстав для припинення іпотеки (застави).

Суди врахували, що списання з рахунків грошових коштів на погашення заборгованості за кредитними договорами відбулось за згодою всіх сторін.

19 серпня 2014 року правління НБУ прийняло постанову № 510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Банк Камбіо» з призначенням куратора». Постановою НБУ № 510/БТ для банку введено такі обмеження, як заборону використання для розрахунків у національній валюті прямих кореспондентських рахунків; зобов`язано банк здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ; кошти перераховувати в національній валюті з кореспондентських рахунків ПАТ «Банк Камбіо», відкритих у банках-кореспондентах, на кореспондентський рахунок, відкритий в НБУ.

Наказом уповноваженої особи Фонду від 18 липня 2018 року № 109 затверджено акт комісії з перевірки правочинів (досліджених у справі) щодо їх нікчемності від 18 липня 2018 року, виявлено ознаки нікчемності, передбачені пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у відповідній редакції) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

У зв`язку з цим апеляційний суд, зокрема, зазначив, що перерахування грошових коштів з рахунка на рахунок в одному банку не є правочинами в розумінні статей 202, 204, 626 ЦК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а є банківськими операціями, тому не можуть визнаватись нікчемними, оскільки проведені на виконання цивільно-правових договорів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 911/3880/15, та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 червня 2018 року у справі № 755/7957/16-ц. Внаслідок укладення поручителями відповідних правочинів, вони отримали право вимоги, тобто не на підставі договору поруки, а у зв`язку з його виконанням відповідно до статті 556 ЦК України, сплативши банку грошові кошти на погашення зобов`язань за кредитними договорами.

Апеляційний суд відхилив аргументи банку щодо порушення приписів постанови Правління НБУ від 19 серпня 2014 року № 510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Банк Камбіо» в частині проведення розрахунків в інший спосіб, ніж це передбачено її нормами. Тобто, наявність ознак нікчемності спірних правочинів згідно з пунктом 1 частини третьою статті 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», оскільки зазначена постанова НБУ не доводилася до відома вкладників та позичальників. Позивачі і поручителі не мали загального доступу до неї, тому на час здійснення розрахунків за кредитними договорами ці особи не були обізнані щодо наявності застережень, встановлених постановою. Здійснивши проведення розрахункової операції, банк своїми діями підтвердив наявність на рахунку платників необхідної суми коштів, про що також свідчить відсутність заборони на проведення розрахункових операцій у відповідний спосіб, з боку уповноваженої особи - куратора, на яку, відповідно до постанови правління НБУ від 19 серпня 2014 року № 510/БТ покладено обов`язок здійснення контролю за операціями, які проводить банк.

Водночас апеляційний суд врахував, що постанова правління НБУ від 19 серпня 2014 року № 510/БТ стосується розрахунків виключно у національній валюті. З огляду на те що кредити ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були видані у доларах США, а згідно з договорами застави були передані в заставу майнові права - право вимоги грошових коштів за депозитними договорами також у валюті - в доларах США та євро, немає будь-яких заборон щодо проведення розрахунків за спірними договорами.

При цьому невиконання вимог вказаної постанови НБУ може свідчити про незаконність дій власне банку, відповідальність за дії посадових осіб якого, не може покладатись на поручителів та боржника.

Зазначені висновки суду є передчасними з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно зі статтею 1066 ЦК України за договором банківського вкладу банк приймає від вкладника грошові кошти, які зараховує на рахунок, відкритий для вкладника.

Відповідно до статті 640 ЦК України якщо для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Частиною першою статті 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з пунктом 1.1 постанови правління НБУ від 10 серпня 2005 року № 280 «Про врегулювання питань іноземного інвестування» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин інвестиційний вклад - кошти, які іноземний інвестор з метою отримання відсотків розміщує на вкладному (депозитному) рахунку в уповноваженому банку на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу.

Згідно з пунктом 2.4 постанови правління НБУ від 03 грудня 2003 року № 516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором.

Відповідно до пункту 3.3 вказаної постанови банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.

Згідно з частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Постановою НБУ від 19 серпня 2014 року № 510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Банк Камбіо» призначено з 19 серпня 2014 року до 14 лютого 2015 року куратором ПАТ «Банк Камбіо» службовця НБУ. Вказаною постановою заборонено ПАТ «Банк Камбіо» використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки та зобов`язано здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ; зобов`язано перерахувати кошти в національній валюті з кореспондентських рахунків ПАТ «Банк Камбіо», відкритих у банках-кореспондентах, на кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ.

У подальшому на підставі постанови правління НБУ від 4 грудня 2014 року № 472 «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних», виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 04 грудня 2014 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо», згідно з яким із 05 грудня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особо Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Ю. М. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Камбіо» запроваджено строком на три місяці - до 04 березня 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25 грудня 2014 року № 160 з 25 грудня 2014 року провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Ю. М. відсторонено від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25 грудня 2014 року № 161 з 25 грудня 2014 року уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка В. І.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 27 лютого 2015 року № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 02 березня 2015 року № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка В. І. строком на 1 рік - з 02 березня 2015 року до 01 березня 2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22 лютого 2016 року № 212 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» на два роки, до 01 березня 2018 року включно. Вказаним рішенням також продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В. І., на два роки до 01 березня 2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01 лютого 2018 року № 304 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» строком на один рік - з 02 березня 2018 року до 01 березня 2019 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 29 березня 2018 року № 900 уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації у ПАТ «Банк Камбіо» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Северина Ю. П. на строк з 30 березня 2018 року до 01 березня 2019 року включно.

Виконавча дирекція Фонду 14 лютого 2019 року прийняла рішення № 350 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» строком на один рік - з 02 березня 2019 року до 01 березня 2020 року включно.

Згідно з частинами першою - третьою статі 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на момент укладення договорів застави) уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) зазначила, що визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин недійсний у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними, оскільки відповідний правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків і є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 910/24198/16 (провадження № 12-15гс18), від 04 липня 2018 року у справі № 819/353/16 (провадження № 11-163апп18), від 05 грудня 2018 року у справі № 826/23064/15 (провадження № 11-1080апп18), від 27 лютого 2019 року у справі № 826/8273/16 (провадження № 11-775ас18)).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

За обставинами цієї справи, наказом уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» від 18 липня 2018 року № 109 затверджено акт комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18 липня 2018 року, згідно з яким ознаки нікчемності виявлено у правочинах (договорах), а саме (пункт 1.2) правочинах, які слугували підставою для сплати кредитної заборгованості позичальників ПАТ «Банк Камбіо» шляхом перерахування коштів з поточних, депозитних рахунків вкладників на погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Банк Камбіо» і фізичними та юридичними особами, перелік яких наведено у додатку № 1 до цього наказу.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» як правонаступником ТОВ «УКБ «Камбіо» і ПОВ «Інланд Транзіт» був укладений договір застави майнових прав і відступлення прав вимоги, за умовами якого цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору від 26 грудня 2008 року № 108ф-2008/840, який укладений між заставодержателем і ОСОБА_3 , за умовами якого боржник зобов`язався перед заставодержателем за умовами кредитного договору повернути не пізніше 05 березня 2015 року надані йому кошти в розмірі 700 000,00 дол. США, сплачувати проценти в розмірі 13 % річних, сплатити пеню в розмірі 0,1 % від простроченої суми за кожен день прострочки платежу, здійснити інші можливі платежі, передбачені кредитним договором, відшкодувати витрати заставодержателя, пов`язані з пред`явленням заставодержателем вимог за кредитним договором і зверненням стягнення на предмет застави. Відповідно до пункту 1.2 договору застави на забезпечення виконання зобов`язань, вказаних у пункті 1.1, заставодавець передав у заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права - право вимоги грошових коштів у розмірі 380 863,30 євро за договором інвестиційного вкладу від 21 червня 2006 року № 08д/978EURO.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_1 був укладений договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги, згідно з яким договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору від 26 грудня 2008 року № 108ф-2008/840, який укладений між заставодержателем ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_3 , за умовами пункту 1.2 якого на забезпечення виконання зобов`язань вказаних у пункті 1.1 цього договору заставодавець передав у заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права - право вимоги грошових коштів у розмірі 38 600,00 євро за договором № 20-898 строкового банківського вкладу (депозиту) «Classic» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення від 18 липня 2014 року.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_1 був укладений договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги, згідно з яким договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору від 26 грудня 2008 року № 108ф-2008/840, який укладений між заставодержателем ПАТ «Банк Камбіо» і ОСОБА_3 , за умовами пункту 1.2 якого на забезпечення виконання зобов`язань, вказаних у пункті 1.1 цього договору, заставодавець передав у заставу належні йому на момент укладення цього договору майнові права - право вимоги грошових коштів у розмірі 389 379,00 дол. США за договором № 20-897 строкового банківського вкладу (депозиту) «Classic» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення від 18 липня 2014 року.

Апеляційний суд, в супереч вимогам процесуального закону, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги ПАТ «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині того, що зазначені правочини застави майнових прав та відступлення прав вимоги відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемними, а тому дійшов передчасного висновку про часткове задоволення вимог позовів.

При цьому необґрунтованими є посилання апеляційного суду на те, що протягом дії тимчасової адміністрації з 04 грудня 2014 року до прийняття правлінням НБУ постанови від 27 лютого 2015 року № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» не було виявлено ознак нікчемності в будь-яких правочинах, що пов`язані з кредитними договорами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та погашенням заборгованості за ними, та не було прийнято з цього приводу жодних рішень, адже відповідний правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону.

Саме з цих підстав помилковим є і висновок апеляційного суду про те, що акт комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності, тобто більш ніж через три роки після початку процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та лише після того, як ухвалами Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2018 року і від 11 червня 2018 року стягувач у виконавчому провадженні ПАТ «Банк Камбіо» був замінений на правонаступника ОСОБА_1 , оскільки згідно зі статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Тобто перевірка правочинів на предмет нікчемності зроблена Фондом в період здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо».

Розглядаючи позови по суті, суд зазначеним нормам матеріального права та наявним у матеріалах справи доказам не дав належної оцінки та не врахував, що у спірних правовідносинах правочини кваліфікуються нікчемними не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а на підставі частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно зі статтею 400 ЦПК України касаційний суд не має процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які суди не досліджували, а отже, не може вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Верховний Суд взяв до уваги тривалий час розгляду цієї справи, однак з метою дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України), дійшов висновку про передання справи на новий розгляд до апеляційного суду для повного, всебічного та об`єктивного дослідження і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням норм матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне й справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України).

Вивчивши зміст клопотання про закриття провадження у справі, колегія суддів уважає, що немає підстав для закриття касаційного провадження, передбачених статтею 396 ЦПК України, а клопотання зводиться до власного тлумачення заявником норм процесуального права, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 396, 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року в частині задоволених вимог позовів скасувати, справу в частині вирішення цих вимог направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко В. М. Коротун
М. Ю. Тітов