Справа № 129/791/25
Провадження по справі № 2/129/837/2025
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

10.03.2025 року місто Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., вивчивши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, про встановлення належності документу та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

Встановив:

До Гайсинського районного суду позивач подав вказаний цивільний позов до Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права на про встановлення факту прийняття спадщини, про встановлення належності документу та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, у якому заявлено таку одну із позовних вимог, - встановити юридичний факт, що заповіт №40, який посвідчений 11 березня 1998 року, секретарем Карбівської сільської ради, є складений Цимбалюк Наталією Іванівною.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки всупереч вимогам п.4) ч.3 ст. 175 ЦПК України у прохальній частині позовної заяви не зазначено повного змісту позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні у даній категорії справ, а саме у випадку необхідності встановлення належності особі (заповіту) з огляду на приписи п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення".

У процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що:

1) суд знає право;

2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін;

3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 904/5726/19 роз`яснила, що обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, роз`яснює положеня наступних норм права та практики Верховного Суду у даній категорії справ.

Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, яка визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", згідно із роз`ясненнями якого, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, суд роз`яснює, що у даній категорії справ у прохальній частині позовної заяви можуть бути викладені з урахуваням положень ст.16 ЦК України, п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" позовні вимоги таким чином:

«Встановити юридичний факт, що позивачу (спадкодавцю) або ж спадкодавцю належить або належав заповіт, який складений ___.___.____ року (дата складення заповіту) в _________ (населений пункт (місце) складання заповіту), та який посвідчений __________ (вказати орган, яким посвідчено заповіт), ___.___._____ року (вказати дату засвідчення заповіту) та зареєстрований в реєстрі за №___ (вказати номер реєстрації заповіту), спадкоємцем, в якому визначено, - ____________ (вказати дані про особу спадкодавця), а також відмітки про те, що заповіт не був скасований або змінений, а також дані про прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.».

За таких обставин та враховуючи приписи ч.4 ст.12 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху для виправлення недоліків.

Керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України,

Постановив:

Залишити без руху для виправлення недоліків позовну заяву ОСОБА_1 до Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, про встановлення належності документу та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Роз`яснити позивачу та його представнику, що невиконання чи неналежне виконання вимог цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання її копії спричинить повернення позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: