Провадження № 2/686/303/25
УХВАЛА

10 березня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

за участю: представника позивача Ткачука Ю.Г.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Козак Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Ткачук Юрій Георгійович, до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності,

встановив:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 10.03.2025 року, відповідачка підтримала викладене у її відзиві на позов від 15.10.2024 року клопотання про закриття провадження у справі №686/24893/24 в частині позовної вимоги про припинення права власності ОСОБА_1 на 21/5000 частку в автомобілях марки LAND ROVER, модель RANGEROVER, чорного кольору, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та марки MERSEDES-BENZ, модель S 63 AMG, чорного кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що станом на дату звернення до суду з позовом та подання відзиву ОСОБА_1 право власності на вказані автомобілі не оформила, свідоцтво про право на спадщину на 1/20 частки в автомобілях марки LAND ROVER, модель RENGE ROVER, чорного кольору, 2004 року випуску, державний знак НОМЕР_1 та марки MERCEDES-BENZ, модель S 63 AMG, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 не отримувала, відповідно до копій свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Центром ДАІ 6801 від 20.01.2015 року та серії НОМЕР_4 , виданого Центр ДАІ 6841 від 30.08.2016 року, право власності на автомобілі належить ОСОБА_7 . Малолітні діти спадкоємці свідоцтво про право на спадщину на частку у праві власності на автомобілі отримали, проте право власності не зареєстрували. Таким чином право спільної часткової власності на вказані автомобілі не виникло між малолітніми і ОСОБА_1 , а тому у представника малолітніх дітей відсутні будь-які підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 в порядку статті 365 ЦК України. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

З огляду на викладене відповідачка просить закрити провадження в частині вимог припинення права власності ОСОБА_1 на 21/5000 частки в автомобілях відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_8 заперечив щодо поданого клопотання у зв`язку з його безпідставністю.

Представник відповідача ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні підтримала подане клопотання.

Інші учасники справи у підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу та вивчивши матеріали поданого клопотання суд прийшов до наступного висновку.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п.33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п.53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 346 ЦК України у разі смерті власника право на майно припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Слід зауважити, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені статтями 1269, 1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 ЦК України, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті (абзац перший пункту 20 Прикінцевих положень ЦК України).

Суд вважає доводи відповідачки ОСОБА_1 про наявність підстав для закриття провадження в частині вимоги про припинення права власності останньої на 21/5000 частку в автомобілях, оскільки право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові ВС від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц.

Отже, доводи ОСОБА_1 щодо не оформлення нею права власності на частку у автомобілях марки LAND ROVER, модель RENGE ROVER, чорного кольору, 2004 року випуску, державний знак НОМЕР_1 та марки MERCEDES-BENZ, модель S 63 AMG, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , і відсутність внаслідок цього предмета спору є безпідставними, оскільки у позивачів наявне законне право на спадщину з моменту смерті спадкодавця, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про закриття провадження у справі №686/24893/24 в частині позовної вимоги про припинення права власності ОСОБА_1 на 21/5000 частку у вище зазначених автомобілях.

Керуючись ст.ст. 45, 49, 200, 255, 260 ЦПК України, ст.ст. 346, 1268, 1296-1298 ЦК України суд -

ухвалив:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі №686/24893/24 в частині позовної вимоги про припинення права власності ОСОБА_1 на 21/5000 частку в автомобілях марки LAND ROVER, модель RANGEROVER, чорного кольору, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та марки MERSEDES-BENZ, модель S 63 AMG, чорного кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11.03.2025 року.

Суддя: Сергій Стефанишин