№ провадження 6/646/31/2025
У Х В А Л А

іменем України

05.03.2025 року Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Основ`янсько - Слобідський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника звернувся до суду через портал «Електронний суд» з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.09.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики від 01.04.2015 року були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.04.2015 року у сумі 2131706 грн. 50 коп. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп.

На виконання вказаного рішення, Червонозаводським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати судового збору.

Постановою державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження № 49400883 зі стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 3654 грн. 00 коп.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 21.10.2020 року вказане вище виконавче провадження перебуває в стані завершення.

25.01.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір відступлення права вимоги б/н за Договором позики від 01.04.2015 року.

Згідно умов п. 1.1. вказаного вище Договору, сторони домовились, що Позикодавець відступає за плату Новому Позикодавцю належні йому Права Вимоги за Договором позики від 01.04.2015 року, а Новий Позикодавець замінює Позикодавця, як сторону в Договорі позики від 01.04.2015 року та приймає на себе всі його права та обов`язки за відповідним Договором позики. Новий Позикодавець сплачує Позикодавцю вартість відповідних Прав Вимоги, що відступаються (відчужуються) в порядку та на умовах встановлених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору - з моменту підписання цього Договору до Нового Позикодавця переходять усі права Позикодавця, як стягувача по справі № 646/10928/15-ц, на виконання якого були відкриті виконавчі провадження № 49401390 та № 49400883.

Загальна вартість Права Вимоги становить 1000 грн. 00 коп. (п. 2.1. Договору). Новий Позикодавець зобов`язується сплатити Позикодавцю загальну вартість Права Вимоги вказану в пункті 2.1. Договору протягом одного місяця з моменту укладання цього Договору, шляхом безготівкового переказу коштів на рахунок Позикодавцю за реквізитами зазначеними в цьому Договорі. Новий Позикодавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з моменту зарахування коштів, визначених у пункті 2.1. Договору, на рахунок Позикодавця. Новий Позикодавець не несе відповідальності за дії банківських установ щодо строків та термінів з арахування списаних коштів на рахунок Позикодавця (п. 2.2. Договору).

Також, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору відступлення права вимоги б/н за Договором позики від 01.04.2015 року, що датується 04.03.2022 року.

Та, на виконання умов Договору та Додаткової угоди № 1 до цього Договору 11.11.2022 року ОСОБА_1 , сплатив ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1000 грн. 00 коп. відповідно до умов п. 2.1. Договору, шляхом безготівкого переказу грошових коштів на реквізити ОСОБА_2 , що зазначені в такому Договорі.

На момент укладання Договору відступлення права вимоги б/н за Договором позики від 01.04.2015 року - виконавче провадження № 49400883 з 21.10.2020 року є завершеним, що підтверджується даними АСВП.

Просив визнати виконавчий лист № 646/10928/15-ц, виданий Червонозаводським районним судом м. Харкова по справі № 646/10928/15-ц щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 судових витрат в сумі 3654 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Заявник в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в заяві просив проводити розгляд справи без його участі.

Заінтересовані особи в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань до суду не надходило.

Зважаючи на те, що згідно з нормою ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд ухвалив провести судове засідання за їхньої відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.09.2015 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики від 01.04.2015 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.04.2015 року у сумі 2131706 грн. 50 коп. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп. (а.с. 8-9).

На виконання вказаного рішення, Червонозаводським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп.

Згідно даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень судом встановлено, що виконавче провадження № 49400883 від 18.11.2015 року перебуває в стані завершення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

25.01.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір відступлення права вимоги б/н за Договором позики від 01.04.2015 року (а.с. 9-10).

Згідно умов п. 1.1. вказаного вище Договору сторони домовились, що в порядку та на умовах визначених Договором Позикодавець відступає за плату Новому Позикодавцю належні йому Права Вимоги за Договором позики від 01.04.2015 року, а Новий Позикодавець замінює Позикодавця, як сторону в Договорі позики від 01.04.2015 року та приймає на себе всі його права та обов`язки за відповідним Договором позики. Новий Позикодавець сплачує Позикодавцю вартість відповідних Прав Вимоги, що відступаються (відчужуються) в порядку та на умовах встановлених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору - з моменту підписання цього Договору до Нового Позикодавця переходять усі права Позикодавця, як стягувача по справі № 646/10928/15-ц, на виконання якого було відкрито виконавчі провадження № 49401390 та № 49400883.

Загальна вартість Права Вимоги становить 1000 грн. 00 коп. (п. 2.1. Договору). Новий Позикодавець зобов`язується сплатити Позикодавцю загальну вартість Права Вимоги вказану в пункті 2.1. Договору протягом одного місяця з моменту укладання цього Договору, шляхом безготівкового переказу коштів на рахунок Позикодавцю за реквізитами зазначеними в цьому Договорі. Новий Позикодавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з моменту зарахування коштів, визначених у пункті 2.1. Договору, на рахунок Позикодавця. Новий Позикодавець не несе відповідальності за дії банківських установ щодо строків та термінів з арахування списаних коштів на рахунок Позикодавця (п. 2.2. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору відступлення права вимоги б/н за Договором позики від 01.04.2015 року (а.с. 11).

На виконання вказаних умов договору, 11.11.2022 року ОСОБА_1 , сплатив ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1000 грн. 00 коп. відповідно до умов п. 2.1. Договору, шляхом безготівкого переказу грошових коштів на реквізити ОСОБА_2 , що зазначені у вказаному Договорі (а.с.12).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягаю виконанню повністю або частково (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України. Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16.01.2018 року у справі №755/15479/14-ц).

Разом з тим, у конкретному випадку, у момент видачі виконавчого листа Червонозаводським районним судом м. Харкова на підставі рішення суду від 11.09.2015 року, такий виконавчий лист було видано підставно, обов`язок боржника перед стягувачем за договором позики існував, а відтак, виконавчий лист набув статусу такого, що підлягає виконанню.

Подальший перехід прав вимоги від одного стягувача до нового, дає підстави для заміни сторони виконавчого провадження, а саме стягувача, а не для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Суд у конкретному випадку вирішення питання закінчення виконавчого провадження вбачає не через процедуру визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий документ видано підставно, а через подачу стягувачем письмової заяви про повернення виконавчого листа.

Крім того, згідно постанови державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 21.10.2020 року вбачається, що вказаний виконавчий лист № 646/10928/15 виданий 01.10.2015 року повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто, на підставі відсутності майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення.

З урахуванням вище викладеного, зважаючи на те, що судом не встановлено, що виконавчі документи були видані помилково або з інших, визначених положеннями ч. 2 ст. 432 ЦПК України підстав, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Основ`янсько - Слобідський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя