Номер провадження: 22-ц/813/476/25
Справа № 947/2659/21
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_2

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича

на рішення Київського районного суду міста Одеси від 24 листопада 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської О.С., та з урахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати недійсними електронні торги, проведені 30.11.2020 ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України із реалізації лоту № 452215: машиномісце № 99, площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 3194, видане 18.12.2020 року ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. на машиномісце № 99, площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55802221 від 18.12.2020 року 15:48:25, приватного нотаріуса Янковської О.С., Одеського міського нотаріального округу та припинити право власності ОСОБА_2 на машиномісце № НОМЕР_1 , площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилалась на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. перебуває виконавчий лист № 520/10677/15-ц, виданий Київським районним судом м. Одеси 03.02.2020 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № CM-SME-503/220/2008 від 04.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» - у розмірі 80145,85 доларів США, що з урахуванням курсу валют на 23.02.2015 року складає всього 2423663,07 грн.

Порядок виконання рішення суду судом не визначався.

В обґрунтування позову було зазначено, що ОСОБА_1 є поручителем за борговими зобов`язаннями ОСОБА_3 . Між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , як Іпотекодавцем був укладений договір іпотеки №РМ-SME503/220/2008, з передачею в іпотеку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить Іпотекодавцю на праві власності. За виконавчим провадженням № 61231664 по виконанню виконавчого листа № 520/10677/15 від 03.02.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. через електронні торги 10.02.2020 року було незаконно здійснено реалізацію машиномісця № НОМЕР_1 , площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало поручителю ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого Одеським міським управлінням юстиції 09.12.2015 року.

Таке машиномісце не перебувало в іпотеці чи заставі та було придбано ОСОБА_1 у 2015 році, не за кредитні кошти, тому не могло бути предметом будь-яких обтяжень зі сторони банку.

Приватним виконавцем жодним чином не було досягнуто згоди з боржником ОСОБА_1 щодо визначення вартості майно, можливості реалізації спірного майна, не надано можливості ОСОБА_1 надати свою пропозицію щодо ціни реалізації арештованого машиномісця № НОМЕР_1 , площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Жодного повідомлення про проведення електронних торгів, а також про результати переоцінки майна позивач ОСОБА_1 не отримувала, не була повідомлена про день і час проведення електронних торгів.

На час проведення електронних торгів на машиномісце № НОМЕР_1 , площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , належне на праві власності поручителю ОСОБА_1 , було накладено арешт на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2019 року у справі №520/7642/19. Постановою від 17.07.2020 року про арешт майна боржника, винесеною головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі ПМУ МЮ Фішер В.В., накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1

21.05.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. було прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на машиномісце № НОМЕР_1 , площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , належному на праві власності ОСОБА_1 .

Позивач зазначала, що наявність таких арештів вказує на незаконність проведення електронних торгів, видачі приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, та державної реєстрації права власності на машиномісце № НОМЕР_1 , площею 22,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Також підставою визнання торгів недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України позивачем зазначено недодержання під час проведення прилюдних торгів норм Закону та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, в результаті яких відбулось відчуження вказаного нерухомого майна. Зокрема, її не було повідомлено у встановленому законом порядку про проведення аукціону. При проведенні електронних торгів зі зниженням ціни не було отримано згоди стягувача на можливість проведення реалізації майна зі зниженням ціни.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2021 року ухвалено позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської Ольги Сергіївни, третя особа ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги, проведені 30.11.2020 року ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України із реалізації лоту № 452215: машиномісце № 99, площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 3194, видане 18.12.2020 року ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською Ольгою Сергіївною на машиномісце № 99, площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:55802221 від 18.12.2020 року 15:48:25, приватного нотаріуса Янковської Ольги Сергіївни, Одеського міського нотаріального округу та припинити право власності ОСОБА_2 машиномісце № НОМЕР_1 , площею 22,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року виправлено описку допущену в рішенні суду від 24 листопада 2021 року. Вказано правильно в описовій частині рішення правильно дату проведення електронних торгів -30.11.2020.

Рішення суду вмотивовано тим, що була порушена процедура проведення електронних торгів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Покласти на позивачку судові витрати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження підтверджується тим, що 01.04.2020 року на адресу приватного виконавця надійшла заява боржника ОСОБА_1 про зняття арешту з рахунку, на який остання отримує пенсію. Того ж дня приватним виконавцем винесена постанова про зняття арешту з рахунку боржника. Згідно з відповідями з банків, грошові кошти на рахунках боржника відсутні (окрім пенсійного рахунку). Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи, у ОСОБА_1 доходи відсутні. У відповідності до інформації, наданої МВС України, транспортні засоби за боржницею не зареєстровані. Таким чином, у ході перевірки майнового стану боржниці приватним виконавцем було виявлено: машиномісце № 99, площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 87,8 кв.м, та квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 141,0 м.кв. У зв`язку з невиконанням боржником у добровільному порядку рішення суду, 16.07.2020 року виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені з метою визначення ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника, про що винесено відповідні постанови, копії яких направлено на виконання суб`єкту оціночної діяльності та до відома сторонам виконавчого провадження 16.07.2020 року. 31.08.2020 року боржниця отримала листа з повідомленням про оцінку арештованого майна, що підтверджується повернутим на адресу приватного виконавця зворотнім повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції. 29.09.2020 року заявка на реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_1 була надіслана до ДП «СЕТАМ», та на 20.10.2020 року було призначено перші торги з реалізації арештованого майна за ціною 285 211,00 грн. У зв`язку із відсутністю попиту перші торги з реалізації арештованого майна не відбулись та на 09.11.2020 року були призначені другі торги за ціною 242 429,35 грн. Другі торги також не відбулись за відсутністю попиту та на 30.11.2020 року були назначені треті торги за стартовою ціною 199 647,70 грн. За результатами торгів, на яких майно було придбано ОСОБА_2 , за вищою ціновою пропозицією 223 607,00 грн, 15.12.2020 року приватним виконавцем складено акт про проведені електронні торги, який видано на ім`я ОСОБА_2 на підставі протоколу проведення електронних торгів № 514193 від 30.11.2020 року. Оскільки, ОСОБА_2 було здійснено повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах приватним виконавцем будо винесено постанову про зняття арешту з проданого на торгах майна.

Очевидним є те, що коштів, отриманих від реалізації машиномісця недостатньо для задоволення вимог стягувача у розмірі 2 423 663,07 грн, у зв`язку з відсутністю (недостатністю) у боржника грошових коштів та іншого майна, наданий час проводяться заходи щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 141,0 м.кв, арешти з іншого майна та коштів боржника не скасовуються.

Наголошується, що при примусовому виконанні виконавчих листів по справі №520/10677/15, виданих Київським районним судом м. Одеси, 03.02.2020 року, приватний виконавець діяв на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, жодного порушення вимог чинного законодавства не допущено. Висновок суду про порушення приватним виконавцем п. 7 розділу X Порядку, зроблений на підставі довідки з ДРРП, щодо фізичної особи ОСОБА_1 є безпідставним та таким, що зроблений на підставі документу, який це містить інформацію щодо предмета доказування. Крім того, не зазначено яким чином не зняття арешту з реалізованого з торгів майна (якщо б воно навіть було допущено) порушує права ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні та може бути підставою для задоволення позову про визнання торгів недійсними. Звертається увага на те, що дії приватного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. ОСОБА_1 із скаргою на дії приватного виконавця у порядку, визначеному ЦПК України не зверталась, жодна постанова виконавця у судовому порядку не скасована, дія не визнана незаконною.

Крім того, звертається увага, що боржниця отримала постанову про відкриття провадження з ідентифікатором та могла в онлайн режимі слідкувати за ходом виконавчого провадження, боржниця знала про дату та час проведення виконавчих дій, про проведення опису майна та після опису мала нагоду надати пропозиції щодо ціни арештованого майна. Оцінювачем надано об`єктивний висновок про вартість об`єкта оцінки, з урахуванням попиту на ринку. Попит формує пропозиції та очевидним є те, що, у разі виставлення на торги майна за ціною, нижче ринкової, воно було б реалізовано із перших торгів, а не з третіх, за ціною, сформованою до ринкової на підставі пропозицій (ставок) від потенційних покупців. Також, наголошується, що позивачка не зверталась до приватного виконавця з клопотанням про призначення рецензії.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись із поданою апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подала відзив, в якому просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що їй не було відомо про примусову реалізацію її майна у межах виконавчого провадження № 61231664 та проведені електронні торги. Ні ДП «Сетам», ні приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. не направляли їй жодних повідомлень про проведення електронних торгів з реалізації належного їй майна, матеріали справи таких доказів також не містять. Позивачка наголошує, що приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. достовірно відомо, що вона постійно проводила перемовини з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по врегулюванню питання погашення заборгованості мирним шляхом, зокрема в процесі перемовин розглядалося питання щодо погашення заборгованості в рахунок переданої нею в іпотеку квартири АДРЕСА_4 , однак не зважаючи на це без її відома було реалізовано належне їй майно, яке не є предметом іпотеки.

Історія справи

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. задоволено; рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2021 року скасовано; у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам і доводам сторін, у зв`язку з чим зробив неправильний висновок про наявність підстав для визнання недійсними електронних торгів.

Постановою Верховного Суду від 14 червня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанова Одеського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скасована, справу в зазначеній частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова Одеського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської Ольги Сергіївни змінена, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Жуган Л.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги приватного виконавця Колечко Д.М., наголошували, що оскаржуване рішення є законним та не підлягає скасуванню.

Інші учасники справи, у судове не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін,а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності нез`явившихся учасників.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Київським районним судом м. Одеси 03.02.2020 року видано виконавчий лист на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси у справі №520/10677/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 80145,85 доларів США, що з урахуванням курсу валют на 23.02.2015 року складає суму 2232742,68 грн, та пеню за прострочення виконання зобов`язань за період з 25.12.2014 року по 23.02.2015 року у розмірі 190920,39 грн, а всього 2423663,07 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 12.02.2020 року відкрито виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1

19.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про з`явлення до приватного виконавця для надання письмових пояснень, надання декларації про доходи та майно, копії технічних та правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , письмові пропозиції щодо видів майна, на яке слід звернути стягнення в першу чергу.

Повідомлено також про те, що приватним виконавцем заплановано проведення виконавчих дій відносно провадження щодо боржника, а саме складання постанови про опис та арешт майна (коштів), у зв`язку з чин вимагає надати безперешкодний доступ приватному виконавцю до квартири.

Постановою про опис та арешт майна приватним виконавцем 21.05.2020 року описано та накладено арешт на машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить боржнику ОСОБА_1 на праві власності.

16.07.2020 року призначено суб`єкта оціночної діяльності з питань оцінки ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме: машиномісця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 22,8 кв. м.

Супровідним листом від 16.07.2020 року на адресу боржника ОСОБА_1 направлено постанову від 16.07.2020 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

21.08.2020 року приватному виконавцю надано звіт про незалежну оцінку майна від 17.08.2020 року, а саме машиномісця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за яким вартість вказаного майна визначена у розмірі 285 211 грн.

Супровідним листом від 21.08.2020 року на адресу боржника ОСОБА_1 повідомлено останню про отримання звіту та визначену ним вартість машиномісця.

Вказаний лист боржник ОСОБА_1 отримала 31.08.2020 року.

30.11.2020 ДП СЕТАМ Міністерства юстиції України проведені електронні торги щодо лоту № 452215 з реалізації майна: машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами торгів було сформовано протокол № 514193 проведення електронних торгів, відповідно до якого, переможцем торгів було визнано ОСОБА_2 . Продавцем лоту є приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович.

Акт про проведені електронних торгів від 15.12.2020 року по ВП № 61231664 виданий на ім`я ОСОБА_2 був підставою для видачі нотаріусом відповідного свідоцтва право власності на придбання з електронних торгів: № 99 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з ДРРП № 238837893 від 25.12.2020 року, власником машиномісця № НОМЕР_1 , площею 22,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 ..

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до практики Європейського суду ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Предметом спору в справі, яка переглядається, є визнання недійсними електронних торгів з реалізації машиномісця № НОМЕР_1 загальною площею 22,8 м.кв розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з частиною четвертою статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №678/301/12 (провадження № 14-624цс18) викладено правовий висновок про те, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України).

Однак підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися, саме на момент вчинення оспорюваного правочину.

У постанові Верховного Суду від 19.03.2021 року у справі № 1533/660/2012 (провадження № 61-3485св20) визначено, що «для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює».

Основним мотивом для визнання недійсними результат оспорюваних електронних торгів позивач посилається на наявність накладеного постановою від 17.07.2020 року арешту на реалізоване на торгах нерухоме майно.

Правочин щодо відчуження майна, яке перебуває під арештом, може бути визнано недійсним за позовом заінтересованої особи, незалежно від того, чи було зареєстроване таке обтяження відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на час його укладення, якщо про встановлену заборону сторонам правочину було відомо.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 543/730/14-ц, у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 373/101/18-ц, від 14 грудня 2022 року у справі № 372/437/20, від 11 березня 2020 року у справі № 404/6619/17.

В тому разі, коли під час дії заборони відбувається відчуження такого майна особою, обізнаною про накладення арешту на майно чи заборону вчиняти дії, направлені на його відчуження, відповідний правочин може визнаватися недійсним.

У постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 752/23610/18 (провадження № 61-2098св21) зазначено, що «забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження суд установлює в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Той факт, що встановлені ухвалою суду обмеження не були зареєстровані у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачене Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не може слугувати підставою для висновку про відсутність таких обмежень і про існування у відповідача права вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно йому було відомо. Отже, правочин щодо відчуження майна, яке перебуває під арештом, може бути визнано недійсним за позовом заінтересованої особи, незалежно від того, чи було зареєстроване таке обтяження відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на час його укладення, якщо про встановлену заборону сторонам правочину було відомо».

Верховний Суд у постанові від 25.02.2021 року в справі № 520/1157/16, виснував, що «Підпунктом 2 пункту 6 розділу ІІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів передбачено, що зміст інформаційного повідомлення про електронні торги повинен містити інформацію про майно, до якої включаються відомості про обтяження майна.

Перед переданням майна на реалізацію державний виконавець зобов`язаний перевірити наявність обтяжень речових прав на нерухоме майно, обов`язок організатора торгів зазначити відомості про обтяження в інформаційному повідомленні про електронні торги.

Також суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно встановив, що при підготовці до відчуження житлового будинку державний виконавець не перевірив відсутність заборони відчуження або арешту житлового будинку АДРЕСА_1.

Оскільки на час проведення прилюдних торгів постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2014 року в кримінальній справі № 521/19039/14-к був накладений арешт на належний ОСОБА_1 вищевказаний житловий будинок, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що за наявності зареєстрованого обтяження нерухомого майна проведення будь-яких дій, у тому числі електронних торгів, є незаконним».

У правових висновках Верховного Суду України, викладених зокрема у постановах № 6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року, № 6-1884цс15 від 18 листопада 2015 року, № 6-1749цс15 від 25 листопада 2015 року, роз`яснено, що підставою для задоволення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Судом першої інстанції вірно встановлено та перевірено апеляційною інстанцією, що майно, яке було реалізоване з електронних торгів, з 17.07.2020 року є під арештом, а тому з наведених обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про визнання електронних торгів не дійсними.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Приведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2021 року слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, судові витрати слід залишити за особою, яка подавала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 24 листопада 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» про визнання недійсними електронних торгів, проведених 30.11.2020 року ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України із реалізації лоту № 452215: машиномісце № 99, площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 3194, видане 18.12.2020 року ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською Ольгою Сергіївною на машиномісце № 99, площею 22,8 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5/4; скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55802221 від 18.12.2020 15:48:25, приватного нотаріуса Янковської Ольги Сергіївни, Одеського міського нотаріального округу та припинення права власності ОСОБА_2 на машиномісце № НОМЕР_1 , площею 22,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький