Справа № 502/286/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа: Служба у справах дітей

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

стягнення додаткових витрат та встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа: Служба у справах дітей Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про стягнення додаткових витрат та встановлення юридичного факту.

В обґрунтування первісного позову та уточненого позову від 26.02.2025 року встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 07.03.2023 року по справі № 502/1982/22 позов задоволено, визначено місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 .

В період спільного проживання сторін, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 .

Шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований 28.10.2020 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В період нашого шлюбу народилась дитина: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 17.03.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є багатодітною сім`єю.

Як зазначає позивач, на даний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує відповідного догляду та утримання, оскільки дитина часто хворіє та потребує належного догляду та покращення умов проживання, а саме: шкільні приналежності, одяг, репетитори, витрати на оздоровлення та часте лікування, а відповідач ОСОБА_3 взагалі жодної участі у вихованні та утриманні сина не бере.

Загальна сума витрат, позивача на дитину, склала - 20000 гривень, половину яких відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України є додатковими витратами, та які підлягають стягненню з відповідача.

Окрім того, в позові зазначено, що на початку 2025 року, відповідач ОСОБА_2 покинула країну та виїхала на заробітки, фактично залишивши ддітей лише на позивача. Протягом декілька років, відповідач перестала проявляти батьківську турботу по відношенню до дітей та взагалі перестала ними піклуватися, дуже рідко дзвонить та майже не надає матеріальну допомогу. Для проживання дітей, позивачем забезпечені всі необхідні умови проживання, а саме: у дітей є окремі кімнати, шафа з особистими речами, настільний комп`ютер та одяг. Позивач самостійно забезпечив належні умови отримання дітей, оскільки відповідача жодної участі в цьому не приймали. Мати дитини самоусунулась від виховання та утримання дитини, життям дітей не цікавиться, зв`язків з ними не підтримує. Позивач являється єдиним піклувальником дітей, здійснює за ними постійний догляд, якого вони потребують, самостійно здійснює їх утримання та виховання.

Як зазначає позивач, встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності позивача та його дитини, можливості отримання пільг, які передбачені для батьків, які виховують та утримують дитину самостійно, без участі іншого із батьків.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі половини від фактично понесених, а саме у розмірі - по 5000 гривень.

- встановити факт, який має юридичне значення, а саме що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 самостійно виховує та одноособово утримує неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути солідарно судові витрати з відповідачів на користь позивача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги не визнала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань та відзиву не подавав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 01.02.2012 року Виконавчим комітетом Червоноярської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , актовий запис № 02 від 01.02.2012 року.

Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 07.03.2023 року по справі № 502/1982/22, позов ОСОБА_2 задоволено, визначено місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 21.09.2016 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , актовий запис № 326.

Шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований 28.10.2020 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м/ Одеса), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , актовий запис № 69.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 03.11.2021 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вбачається, що ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 234 від 03.11.2021 року.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 17.03.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є багатодітною сім`єю.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зазначені положення закріплені і у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за яким у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст. ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати ну, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позову в цій частині, позивач посилається на те, що дитина часто хворіє та потребує належного догляду та покращення умов проживання, а саме: шкільних приналежностей, одягу, репетиторів, витрати на оздоровлення та часте лікування. Позивач просить стягнути додаткові витрати на утримання дитини, між тим, належних та допустимих доказів сплачених грошових коштів у заявленому розмірі не надано, та враховуючи, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідачів суму додаткових витрат в загальному розмірі по 1000, 00 гривень.

Щодо встановлення факту самостійного виховання та одноособового утримання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно акту про встановлення фактів від 24.02.2025 року, складеного депутатом Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що при перевірці заяви шляхом вивчення правовстановлюючої документації, що посвідчують особи та шляхом опитування мешканців м. Кілія встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований місцем проживання в АДРЕСА_1 , але проживає в АДРЕСА_2 , де з серпня місяця 2020 року мешкає разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та спільними дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 і сином ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Фактично з серпня місяця 2020 року і по теперішній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виховується та утримується ОСОБА_1 , оскільки біологічний батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 участі в вихованні та утриманні дитини не приймає.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. ( ч. 2 ст. 3 СК України).

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Встановлення даного факту позивачу необхідно у зв`язку із необхідністю в подальшому оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, одноосібно звертатись до державних та інших закладів і установ в інтересах дитини, а також переміщення разом з дитиною без згоди матері, яка з дитиною не проживає.

Враховуючи те, що іншим шляхом не можливо підтвердити факт самостійного виховання та утримання дитини батьком, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти судові витрати солідарно на відповідачів, пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1223, 1233, 1261 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень

Встановити факт, який має юридичне значення, а саме що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 самостійно виховує та одноособово утримує неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 судовий збір в сумі 1211, 20 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан