Єдиний унікальний номер судової справи: 473/2585/24 Головуючий суду першої інстанції Ротар М.М.
Провадження номер 22-ц/812/343/25 Доповідач суду апеляційної інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

10 березня 2025 року м. Миколаїв справа № 473/2585/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - судді Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Носіковим І.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 грудня 2024 року, ухвалене у складі головуючого судді Ротар М.М., в приміщенні того ж суду в місті Вознесенську, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

установив:

В травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», АТ «Миколаївобленерго», в якому просив:

- зобов`язати відповідача АТ «Миколаївобленерго» відновити електропостачання до його житла за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити відповідачу ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» на весь період дії, починаючи з 01 грудня 2019 року, Типового договору постачання електроенергії побутовим споживачам здійснювати за даними відповідача АТ «Миколаївобленерго» нарахування позивачу заборгованості та нарахування будь - яких оплат за постачання електричної енергії;

-зобов`язати відповідача ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» внести зміни до Типового договору постачання електроенергії побутовим споживачам, в яких буде врегульоване питання оплати електроенергії з бюджетного рахунку органу місцевого самоврядування за місцем проживання позивача.

Позивач зазначав, що 12 квітня 2024 року його житло було відключено від електропостачання відповідачем АТ «Миколаївобленерго».

15 квітня 2024 року він отримав запрошення від АТ «Миколаївобленерго» на розгляд Акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії до якого додавався акт про порушення №L1089 від 12 квітня 2024 року та акт контрольного огляду вузла обліку електричної енергії №0002338 від 12 квітня 2024 року.

Позивач вказував, що під час знеструмлення його будинку жодних документів не складалося, ніякого огляду вузла обліку не проводилося.

Акт про порушення, який був складений 12 квітня 2024 року не може бути підставою для нарахування штрафних санкцій, оскільки він не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме акти неможливо прочитати, на надісланій копії Акту контрольного огляду зроблені дописки вже після складання Акту, після складання Акту невідомо ким проставлені дати, у графі підпису споживача зазначено, що споживач відмовився від підпису, однак фактично цей акт не складався на місці події. Оскільки Акт про порушення не складався у присутності споживача, то позивач вважає, що відключення його будинку від електропостачання є незаконним.

Він не є боржником перед відповідачем ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», оскільки ним була сплачена 15 квітня 2024 року заборгованість 2050 грн.

Крім того, позивач зазначав, що відповідачі створили схему по незаконному заволодінню коштами споживачів під виглядом стягнення заборгованості за надання фіктивної послуги з постачання електроенергії, відповідачі здійснюють свою господарську діяльність без документів, які підтверджують правовий режим власності ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» на електричні мережі, без паперового документу Ліцензії, договірних відносин з розподільчою компанією, узгодженого та підписаного з ним Договору про постачання електричної енергії, письмової згоди щодо збору, використання та зберігання персональних даних позивача, Актів про виконання постачання або документів про продаж споживачу енергоресурсів.

Всі ці обставини, на думку позивача, свідчать про те що відповідачі ведуть свою господарську діяльність порушуючи Конституцію України на інші законодавчі акти, незаконно укладають договори з населенням та вимагають кошти на свої рахунки.

Крім того, позивач вказував, що він та його дружина є пенсіонерами і не отримують дохід, тому не мають оплачувати комунальні послуги.

У відзиві на позовну заяву від 19 червня 2024 року відповідач АТ «Миколаївобленерго» заперечуючи проти задоволення позовних вимог про зобов`язання відновити електропостачання в житловому будинку позивача, посилався на те, що позивача було правомірно відключено від електропостачання за порушення ПРРЕЕ, а саме за самовільне підключення до електромережі оператора системи, що підтверджується Актом про порушення № L1089 від 12 квітня 2024 року. Вартість обсягу не облікованої електричної енергії, яка була розрахована за період з моменту відключення електроустановки споживача 28 березня 2024 року до дня виявлення порушення 12 квітня 2024 року в розмірі 2065,06 гривень позивачем не сплачена.

29 липня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначав, що він не є побутовим споживачем, та до учасників ринку електричної енергії не відноситься, не має жодної електроустановки, а також наполягав на тому, що жодного порушення Правил користування електричної енергії він не вчиняв, всі документи були складені відповідачем після події, а тому мають ознаки підробки документів.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не було надано доказів, що при припиненні електропостачання працівниками АТ «Миколаївобленерго» 12 квітня 2024 року у зв`язку з складанням Акту про порушення, його права були порушені. Судом встановлено, що позивачем в порушення Закону і Правил було здійснено cамовільне підключення струмоприймачів. На підставі оцінки зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що процедура складання акту про порушення та протоколу засідання комісії по розгляду цього акту проведена у відповідності до вимог чинного законодавства. В акті зазначені обставини порушення, пункти акту не суперечать один одному, а схема електроживлення оформлена як додаток до акта про порушення. Зазначені документи та дії працівників АТ «Миколаївобленерго» є належними доказами, які підтверджують наявність вказаного порушення з вини позивача, що в свою чергу є підставою для нарахування збитків.

Крім того, суд звернув увагу на те, що у разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії, зазначені акт, додатки до нього та протокол засідання комісії з нарахуванням можуть бути визнані в якості доказів при вирішенні іншого спору, передбаченого положеннями ПРРЕЕ. При цьому суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду обставин справи вказані докази аналізує і оцінює, окремо або в їх сукупності згідно із вимогами закону.

Також суд першої інстанції виходив з того, що позивачем недоведені підстави щодо внесення зміни до Типового договору постачання електроенергії побутовим споживачам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу, зобов`язавши:

- АТ «Миколаївобленерго» відновити електропостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

-ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» внести зміни до Типового договору постачання електричної енергії побутовим споживачам, в яких буде врегульоване питання оплати електроенергії з бюджетного рахунку органна місцевого самоврядування за місцем проживання позивача.

Зміст апеляційної скарги ідентичний зі змістом позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачі не погодилися з доводами скарги та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що воно є законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Щодо обґрунтованості вимог про зобов`язання АТ «Миколаївобленерго» відновити електропостачання до житла позивача.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правовідносини сторін за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу регулюються спеціальним Законом України «Про ринок електричної енергії», загальними нормами ЦК України щодо постачання енергетичними та іншими ресурсами та відшкодування спричинених збитків та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (надалі - ПРРЕЕ).

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно зі статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 84 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» ( надалі- Закон) споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Згідно з частини 1 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Учасники ринку, які порушили нормативно правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом (частина перша статті 77 Закону).

Відповідно до частини 2 статті 77 Закону правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Положення Закону України «Про ринок електричної енергії» деталізовані нормами ПРРЕЕ, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 1 січня 2019 року відповідач - АТ «Миколаївобленерго» здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої території Миколаївської області, виконує функції, має права і обов`язки Оператора системи розподілу, а відповідач - ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» як постачальник універсальних послуг, виконує функції, права і обов`язки постачальника електричної енергії.

ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем електричної енергії, розподіл якої здійснює оператор системи розподілу АТ «Миколаївобленерго», за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні, права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Отже, на умовах статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, Закону України «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ, Договору про користування електричною енергією від 29 січня 2014 року № 2040696 за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 січня 2019 року відбулося приєднання позивача ОСОБА_1 до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, текст якого розміщено на офіційному вебсайті АТ «Миколаївобленерго» www.energy.mk.ua, що не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 11.5.2 гл. 11.5 р. XI Кодексу систем розподілу (далі - КСР), затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, встановлено випадки припинення розподілу електричної енергії.

Зокрема, пп. 2 п. 11.5.2 гл. 11.5 р. XI КСР передбачено, що припинення електроживлення користувача (споживача електричної енергії) за зверненням електропостачальника здійснюється у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до п.п.2 п. 7.5 р. VII ПРРЕЕ припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року №1405 були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», відповідно до яких скасовано мораторій (заборону), зокрема на припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг за заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги населенням в територіальних громадах, території яких не відносяться до території можливих бойових дій, бойових дій та окупованих територій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги.

Відповідно до Наказу від 22 грудня 2022 року № 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за N 1668/39004) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» станом на час виникнення спірних правовідносин Вознесенська міська територіальна громада не відносилася до вказаних територій.

Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин постачальники електричної енергії мали право ініціювати припинення електроживлення об`єктів побутовим споживачам, розташованих на відповідних територіях, за заборгованість з оплати спожитої електричної енергії (окрім об`єктів споживачів, які було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги).

28 березня 2024 року у зв`язку з несплатою боргу станом на 01 лютого 2024 року в сумі 1633,80 грн за період з червня 2023 по лютий 2024 року за використану електричну енергію електроживлення відповідача на електроопорі повітряної лінії ПЛ-0,4 кВ було припинено оператором системи (відключено за зверненням постачальника).

12 квітня 2024 року представниками позивача, контролерами AT «Миколаївобленерго» було виявлено порушення пп. 5 п. 8.4.2 гл. 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку».

Згідно з пунктом 8.2.5 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення або залишення ним місця порушення в акті про порушення робиться відповідний запис. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

12 квітня 2024 року за фактом вказаного порушення, відповідно до п. 8.2.5 гл. 8.2 р. VIII ПРРЕЕ, в присутності споживача ОСОБА_1 було складено акт про порушення № L 1089 від 12 квітня 2024 року, який підписали уповноважені представники оператора системи у складі двох осіб. Споживач відмовився від підпису Акту, про що зроблена відмітка в акті, а відмова споживача підписати акт підтверджуються відеозйомкою. Самовільне підключення до електромережі оператора системи було виконано шляхом накиду двох одножильних алюмінієвих проводів перерізом 0,16 мм на електроопору повітряної лінії ПЛ-0,4 кВ. Від вказаної електроопори провід прямував до приладу обліку споживача, що розміщений на фасаді будинку.

Згідно з пп. 1 п.7.6 р.VII ПРРЕЕ припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи без попередження споживача після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або приєднання, струмоприймачів поза засобами комерційного обліку.

У разі виявлення факту приєднання споживачем струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку оператор системи має право припинити електроживлення лише безоблікового приєднання до електричних мереж. Якщо неможливо усунути безоблікове приєднання під час оформлення акта про порушення, припиненню електроживлення підлягає об`єкт споживача в цілому, про що зазначається в акті.

Згідно з актом контрольного огляду № 0002398 від 12 квітня 2024 року, пунктами 8, 9 Акту, наряду на відключення № 140 від 12 квітня 2024 року та повернення до наряду №140 житловий будинок позивача повторно відключений від електроживлення на повітряній лінії ПЛ-0,4 кВ.

Відповідно до п. 8.2.6 гл. 8.2 р. VIII ПРРЕЕ, у разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.

Відповідачем АТ «Миколаївобленерго» листом від 15 квітня 2024 року №12.02/062-2019 було направлено на адресу позивача ОСОБА_1 запрошення на комісію Вознесенського РЕМ АТ «Миколаївобленерго», примірник акту про порушення № L 1089 від 12 квітня 2024 та примірник акту контрольного огляду вузла обліку електричної енергії № 0002398 від 12 квітня 2024 року у відповідності до вимог ПРРЕЕ.

Згідно фіскального чеку №852 рекомендований лист з вищевказаними документами було направлено позивачу 16 квітня 2024 року та вручено відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 24 квітня 2024 року.

Позивач ОСОБА_1 на засідання комісії не з`явився. За результатами розгляду Акта, комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом від 23 травня 2024 року № 30, про причетність споживача до порушення ПРРЕЕ, визначено обсяг необлікованої електричної енергії, який склав 360 кВт.год. та вартістю 2065,06 грн.

При цьому вартість обсягу необлікованої електричної енергії розрахована за період з моменту відключення електроустановки споживача (28 березня 2024 року) до дня виявлення порушення (12 квітня 2024 року) та з урахуванням суми середньої ціни купівлі електричної енергії оператором системи на балансуючому ринку та тарифів на послуги з передачі та розподілу електричної енергії, що діяли в період за який розраховано розмір необлікованої електричної енергії.

Відповідно до пункту 8.2.7 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ, споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Пунктом 7.12 р. VII ПРРЕЕ визначено, що відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації.

При цьому, витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем, якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку.

Згідно п.3 ч.3 ст. 58 Закон України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно - правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та умов укладених договорів.

Відповідно до п. 5.5.5 гл. 5.5 р. V ПРРЕЕ, Споживач електричної енергії зобов`язаний: забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи, у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

У п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що ОСОБА_1 здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, порушив Правила роздрібного ринку електричної енергії, самостійно та за своєю ініціативою створив для себе негативні наслідки у вигляді припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт.

Матеріали справи не містять доказів сплати позивачем на користь оператора системи заборгованості за актом про порушення, а саме вартість необлікованої електричної енергії в сумі 2065,06 грн.

Аналізуючи викладене апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що позивач не довів, що при припиненні електропостачання 12 квітня 2024 року у зв`язку з складанням Акту про порушення, його права були порушені. Натомість на підставі наданих доказів відповідача суд першої інстанції правильно встановив, що позивач в порушення Закону і Правил здійснив cамовільне підключення струмоприймачів. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що процедура складання акту про порушення та протоколу засідання комісії по розгляду цього акту проведена у відповідності до вимог чинного законодавства. В акті зазначені обставини порушення, пункти акту не суперечать один одному, а схема електроживлення оформлена, як додаток до акта про порушення.

Зазначені документи та дії працівників АТ «Миколаївобленерго» є належними доказами, які підтверджують наявність вказаного порушення з вини позивача, що в свою чергу було підставою для нарахування збитків.

Відеозапис позивача з його коментарем щодо події, яка відбулася 12 квітня 2024 року, був відтворений в судовому засідання апеляційного суду, проте він не спростовує вищевказаного висновку суду першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів.

Отже, враховуючи вищевикладене, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування висновків суду першої інстанції в частині вирішення його вимог про відновлення електропостачання.

При цьому колегія суддів зауважує, що з доданих позивачем до позову доказів убачається, що 15 квітня 2024 року він здійснив оплату заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 2050 грн, відшкодування витрат по відключенню електроустановки оплату в сумі 490, 06 грн, тобто після відключення 28 березня 2024 року.

А тому доводи позивача про те, що він не мав заборгованості за електропостачання не заслуговують на увагу. Саме по собі скасування ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 березня 2024 року судового наказу по справі №473/846/24, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 21 лютого 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» заборгованості за спожиту електричну енергію за заявою ОСОБА_1 також не свідчить про відсутність заборгованості.

Щодо обґрунтованості вимог про зобов`язання ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» внести зміни до Типового договору постачання електричної енергії побутовим споживачам, в яких буде врегульоване питання оплати електроенергії з бюджетного рахунку органу місцевого самоврядування за місцем проживання позивача.

Як зазначалось вище правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії врегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019-VIII.

Згідно статті 56 цього Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника «останньої надії» ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії.

Визначення постачальника універсальних послуг здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг (частина четверта статті 63 Закону).

Відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні» положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, затверджену Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі-НКРЕКП) № 1469 від 27 грудня 2017 року, та видану відповідно до постанови НКРЕКП № 429 від 14 червня 2018 року.

Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору опублікованого в засобах масової інформації та на вебсайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду, що з 01 січня 2019 року між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та ОСОБА_1 шляхом приєднання укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов Договору та пунктів 5.2.2 та 5.5.5 Правил, постачальник укладає договори, обов`язкові для здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачу та виконує умови таких договорів, а споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно пунктів 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить один календарний місяць відповідно до умов договору. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричної енергії вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною п`ятою статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

За такого, вимоги позивача щодо заборони постачальника на весь період дій, починаючи з 01 січня 2019 року, Типового договору постачання електроенергії побутовим споживачам здійснювати за даними оператора нарахування позивачу заборгованості та нарахування оплати за постачання електричної енергії є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, що вірно констатував суд першої інстанції.

Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Відповідно до статті 1 вказаного Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Згідно з частиною 1 статті 3 цього Закону Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку.

Пунктом 3 частини 2 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Отже, НКРЕКП (Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання.

Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є правовою державою.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні №9-рп/2001 від 19 червня 2001 року у справі № 1-37/2001, в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів.

Отже, нормативні акти, що затверджуються Регулятором, не можуть суперечити Конституції України та законам, які регулюють цивільні відносини на ринку електроенергії.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про ринок електричної енергії» купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

Істотні умови двосторонніх договорів визначені у частині третій статті 66 вказаного Закону, якими є, зокрема, умови про права, обов`язки та відповідальність сторін (пункт 8 частини третьої статті 66 Закону).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належить, зокрема, затвердження типових та примірник договорів, визначених цим Законом, а відповідно до частини четвертої цієї ж статті рішення Регулятора є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку).

Таким чином, наведений аналіз нормативних актів дозволяє дійти висновку, що Регулятор наділений повноваженням нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, зокрема, через затвердження типових і примірних договорів.

Типові і примірні договори входять до системи джерел договірного права як особливі нормативно-правові акти. Затвердження таких договорів уповноваженими державними органами є формою державною регулювання договірних відносин у сфері господарювання.

Типові договори є особливою формою угод, які покликані врегулювати однотипні цивільні правовідносини. Типові договори, їх істотні умови мають бути затверджені нормативно-правовим актом, що прийнятий або Кабінетом Міністрів України, або у випадках, прямо передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади. Примірний договір постачання електричної енергії споживачу затверджує Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг(п.11 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергію»).

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання.

Умови Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, та є однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться, при цьому умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги, та не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною другою статті 634 ЦК України передбачені особливі підстави для розірвання договорів приєднання.

Сторона, яка приєдналася, наділяється правом вимагати зміни або розірвання договору приєднання, у випадку: 1) якщо внаслідок укладення договору вона позбавляється прав, які звичайно мала; 2) якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання; 3) якщо в договорі містяться інші умови, що є явно обтяжливими для сторони, яка приєдналася.

Зазначені вимоги можуть бути задоволенні у випадку, якщо сторона, яка приєдналася, доведе, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б таких обтяжливих для себе умов, якби могла приймати участь у визначенні умов договору.

Позивачем не надано належних доказів того, що протягом часу з січня 2019 року і по теперішній час мали місце випадки передбаченні ч.2 ст. 634 ЦК України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виходячи з вищезазначеного позивачем не доведено обставин, на які він посилається, як на підставу заявлених вимог, що є підставою для відмови у задоволенні вимог позовної заяви.

За такого не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі створили схему по незаконному заволодінню коштами споживачів під виглядом стягнення заборгованості за надання послуги з постачання електроенергії, відповідачі здійснюють свою господарську діяльність без документів, які підтверджують правовий режим власності ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» на електричні мережі, без паперового документу Ліцензії, договірних відносин з розподільчою компанією, узгодженого та підписаного з ним Договору про постачання електричної енергії, письмової згоди щодо збору, використання та зберігання персональних даних позивача, Актів про виконання постачання або документів про продаж споживачу енергоресурсів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що у разі наявності у позивача пільг щодо сплати за житлово-комунальні послуги, він не позбавлений права звернутися до відповідача надавши відповідні дкументи.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону та не знайшли свого підтвердження, а рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі всебічно досліджених судом доказів, з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Н. В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повна постанова складена 11 березня 2025 року.