Провадження № 22-ц/802/271/25 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

прокурора Романішиної Т. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Урожай», Луцької міської ради про включення до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку та зобов`язання передати земельну ділянку у власність за апеляційною скаргою керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2024 року

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_4 , який є їх чоловіком та батьком відповідно, за свого життя працював на посаді агронома в колгоспі ім. Леніна в с. Забороль Луцького району Волинської області, правонаступником якого є Сільськогосподарський виробничий кооператив (далі СВК) «Урожай» та після виходу на пенсію продовжував бути його членом.

Позивачі зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та після його смерті вони, а також син померлого ОСОБА_5 , прийняли спадщину в рівних частках по 1/3 кожен. До складу спадщини увійшло право на одержання земельної частки (паю) в СВК «Урожай», розмір якої, згідно з розпорядженням Луцької районної державної адміністрації (далі Луцька РДА), становив 2,69 га. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , спадщину після смерті якого прийнята ОСОБА_2 . Таким чином, їм належить право на одержання земельної частки (паю) в СВК «Урожай».

Позивачі також вказували, що при складанні списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) в СВК «Урожай» ОСОБА_4 не було включено та лише рішенням Заборолівської сільської ради № 39/15 від 27 жовтня 2005 року, яке було винесене після смерті спадкодавця, виділено останньому земельну частку (пай) з державного резервного фонду сільської ради. Оскільки дане рішення не було реалізоване за життя ОСОБА_4 , тому вони позбавлені можливості успадкувати спірне майно.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 змінивши позовні вимоги, просили суд включити ОСОБА_4 до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КС АПО «Урожай»; визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини та за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину земельної частки (паю) в розмірі 2,69 умовних кадастрових гектара в землях переданих в колективну власність СВК «Урожай» Луцького району Волинської області; зобов`язати Луцьку міську раду передати у власність ОСОБА_3 , в рахунок її права на 1/3 частини земельної частки (паю) в землях переданих в колективну власність СВК «Урожай» Луцького району Волинської області, земельну ділянку площею 0,90 умовних кадастрових гектари із земель запасу; зобов`язати Луцьку міську раду передати у власність ОСОБА_2 , в рахунок її права на 2/3 частини земельної частки (паю) в землях переданих в колективну власність СВК «Урожай» Луцького району Волинської області, земельну ділянку площею 1,79 умовних кадастрових гектари із земель запасу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2024 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.

Включено ОСОБА_4 до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КС АПО «Урожай».

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину земельної частки (паю) у розмірі 2,69 умовних кадастрових гектара в землях переданих в колективну власність СВК «Урожай» Луцького району Волинської області.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини земельної частки (паю) у розмірі 2,69 умовних кадастрових гектара в землях переданих в колективну власність СВК «Урожай» Луцького району Волинської області.

Зобов`язано Луцьку міську раду передати у власність ОСОБА_3 , в рахунок її права на 1/3 частини земельної частки (паю) в землях переданих в колективну власність СВК «Урожай» Луцького району Волинської області, земельну ділянку площею 0,90 га умовних кадастрових гектари із земель запасу.

Зобов`язано Луцьку міську раду передати у власність ОСОБА_2 , в рахунок її права на 2/3 частини земельної частки (паю) в землях переданих в колективну власність СВК «Урожай» Луцького району Волинської області, земельну ділянку площею 1,79 умовних кадастрових гектари із земель запасу.

В апеляційній скарзі керівник Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відповіді на відзив керівник Луцької окружної прокуратури просив відхилити доводи представника позивачів, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки вони є безпідставними та необґрунтовані, не підтверджені письмовими доказами.

Відповідачі СВК «Урожай», Луцька міська рада, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини неявки апеляційний суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності відповідачів СВК «Урожай», Луцької міської ради згідно з вимогами ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника позивачів, прокурора, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 працював на посаді агронома в колгоспі ім. Леніна с. Забороль Луцького району Волинської області, правонаступником якого є відповідач СВК «Урожай», та був його членом, у тому числі й після свого виходу 06 жовтня 1978 року на пенсію (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилася спадщина (а.с.6).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_5 . Зі свідоцтв про право на спадщину за законом вбачається, що кожен зі спадкоємців прийняв спадщину в рівних частках, а саме по 1/3 кожен (а.с.10-12).

Згідно з ст. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Разом з тим як встановлено судом, при оформленні державних актів про право колективної власності на землю ОСОБА_4 не було внесено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Рішенням правління СВК «Урожай» Луцького району № 8 від 29 липня 2005 року задоволено заяву ОСОБА_4 про визнання його права на земельну частку (пай) в СВК «Урожай» та вирішено звернутися до Заборольської сільської ради за виділенням земельної частки (паю) із земель Державного резерву даного органу місцевого самоврядування (а.с.8).

Рішенням Заборольської сільської ради № 39/15 від 27 жовтня 2005 року вирішено: у зв`язку з пропущенням в списках членів про право на земельну частку (пай) КС АПО реорганізованого СВК «Урожай» сільська рада не заперечує проти виділення земельної частки (паю) ОСОБА_4 з державного резервного фонду сільської ради (а.с.9).

Згідно з розпорядженням Луцької РДА № 8 від 12 січня 2000 року затверджено розмір земельної частки (паю) в СВК «Урожай» у розмірі 2,69 умовних кадастрових гектари (а.с.16).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають крім інших осіб також колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п. 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для нього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08 серпня 1995 року має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відповідно до ст. 4 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У справі, яка переглядається, встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4 він мав право на земельну частку (пай) у розмірі 2,69 умовних кадастрових гектарів у землях переданих в колективну власність СВК «Урожай» Луцького району Волинської області, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої також увійшло право на земельну частку (пай), яке не припинилось у зв`язку із його смертю. Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 в рівних частках прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до складу якої увійшло право на спірну земельну частку (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 і єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після його смерті була його мати позивач по справі ОСОБА_2 .

Зважаючи на наведені обставини, позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) в розмірі 2,69 умовних кадастрових гектари в землях, переданих в колективну власність СВК «Урожай» Луцького району Волинської області, у розмірі 1/3 частки та 2/3 частки відповідно.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права на оформлення документів, які б посвідчували їх право власності на відповідні частки у спірному майні, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 не отримав державний акт (сертифікат) на право колективної власності на землю.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про задоволення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є законним та обґрунтованим.

У доводах апеляційної скарги прокурор посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову у цій справі. Суд залишив поза увагою те, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя сертифікату про право на земельну частку (пай) не отримував, так само вирішення питання про визнання його права на земельну частку (пай) в СВК «Урожай» (рішення правління СВК «Урожай» Луцького району № 8 від 29 липня 2005 року) та виділення земельної частки (паю) ОСОБА_4 з державного резервного фонду Заборольської сільської ради (рішення Заборольської сільської ради № 39/15 від 27 жовтня 2005 року) прийняті після його смерті та навіть після відкриття спадщини, і не входили до її складу. З огляду на це, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають права на спадкування спірної земельної ділянки.

Проте, такі доводи колегією суддів до уваги не приймаються.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 працював на посаді агронома в колгоспі ім. Леніна с. Забороль Луцького району Волинської області, правонаступником якого є відповідач СВК «Урожай», та був його членом, у тому числі й після свого виходу 06 жовтня 1978 року на пенсію, в тому числі і на час видачі державного акта на право колективної власності на землю, виданого КС АПО «Урожай». При цьому ОСОБА_4 помилково не був включений до списку осіб, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю КС АПО «Урожай» і тому не оформив сертифіката на право на земельну частку (пай). Водночас незалежно від того, що ОСОБА_4 не було видано сертифікат про право на земельну частку (пай), набуте ним таке право на момент видачі КС АПО «Урожай» державного акту на право колективної власності на землю могло бути та успадковане його спадкоємцями. Оскільки ОСОБА_4 за життя звернувся до СВК «Урожай» із заявою про визнання за ним права на земельну частку (пай), то та обставина, що він помер на момент прийняття рішень правління СВК «Урожай» Луцького району № 8 від 29 липня 2005 року та Заборольської сільської ради № 39/15 від 27 жовтня 2005 року, не спростовують висновків суду про реалізацію спадкодавцем свого наміру на набуття ним права на земельну частку (пай), яке ґрунтувалось на приписах законодавства. Право на земельну частку (пай) є майновим правом і входить до складу спадкової маси, право на яке набувають спадкоємці. Право спадкоємців на земельну частку(пай) може бути встановлено у судовому порядку у випадку якщо спадкодавець був членом КСП на час реєстрації державного акта на право колективної власності на землю.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача щодо неправильного вирішення судом першої інстанції позову не знайшли свого підтвердження. На підтвердження обставин, викладених в апеляційний скарзі, відповідач належних та допустимих доказів не надав, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам справи в межах заявлених позовних вимог, правильно вирішив спір по суті.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: