КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/734/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року в складі судді Лужецької О. Р.,

встановив:

08.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Посилався на ті підстави, що вироком Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року (справа №753/16245/23) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн в дохід держави.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №042/1-363-2023 від 31.08.2023, внаслідок протиправних дій відповідача, він отримав тілесні ушкодження у вигляді садна в проекції лівої носо-губної складки з переходом в підочно-виличну ділянку, його було доставлено до Міської клінічної лікарні швидкої допомоги м. Києва.

На амбулаторному лікуванні в ДУ "ТМО МВС України по м. Києву" він перебував з 21.08.2023 по 29.08.2023.

Внаслідок протиправних дій відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у приниженні його честі та гідності, ділової репутації, він зазнав душевних страждань та отримав сильний психоемоційний стрес.

Посилаючись на вказані обставини просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь у відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року, з урахуванням ухвали від 12 лютого 2024 року про виправлення описки, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3 000 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наданими суду документами позивачем не було доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування в розмірі 50 000 грн. Суд не взяв до уваги твердження позивача про завдання йому тілесних ушкоджень, яку вважав недоведеною. З урахуванням обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням глибини моральних страждань позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди - в розмірі 3 000 грн.

11.03.2024 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Зазначив, що факт завдання йому тілесних ушкоджень відповідачем підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 20.08.2023, який зазначив, що під час затримання ОСОБА_2 здійснив замах рукою, в результаті чого наніс ОСОБА_1 удар в область лівої частин обличчя, тією рукою, на яку було вдягнено кайданки та задів його кайданками по обличчю. Також ОСОБА_3 зазначив, що після затримання ОСОБА_2 йому було викликано швидку медичну допомогу та госпіталізовано до лікарні.

Згідно висновку експерта №042/1-363-2023 від 31.08.2023 ОСОБА_1 отримав тілесне ушкодження: садно в проекції лівої носогубної складки з переходом в підочно-виличну ділянку.

Зазначені докази містяться в матеріалах досудового розслідування та не оспорювались відповідачем при винесенні вироку.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 він зазнав страждань та отримав сильний емоційний стрес. Адже будучи на службі у форменому одязі, при виконанні службових обов`язків, намагаючись припинити правопорушення, його законні вимоги як поліцейського ігнорувались, натомість в присутності інших осіб ОСОБА_2 тримав його за формений одяг та висловлювався нецензурною лайкою. В подальшому, при здійсненні затримання він наніс йому удар рукою в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження.

Вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Задоволення позовних вимог у визначеній ним сумі буде співмірним із заподіяною йому шкодою, беззаперечно сприятиме відновленню його психоемоційного стану, самооцінки, впевненості, віри у справедливість.

09.04.2024 ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вважає, що позивачем не наведено належного обґрунтування суми нанесеної йому моральної шкоди, не надано доказів на підтвердження тяжкості вимушених змін у його життя та психоемоційних страждань, які нібито були нанесені йому його діями, заподіяння шкоди його честі, гідності або ділової репутації, не доведено негативні зміни у звичайному способі життя, немає підтвердження втрати авторитету серед колег. Сума компенсації за моральні страждання є необґрунтованою та несправедливою на відміну від суми, визначеної судом першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України (в редакції, що діяла на час відкриття апеляційного провадження у цій справі) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року (справа №753/16245/23), що набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн в дохід держави.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що 20 серпня 2023 року приблизно о 02 год. 05 хв. працівники управління патрульної поліції у м. Києві, у складі екіпажу «Рубін-215»: інспектора УПП у м. Києві Гаркуши М. М. та ОСОБА_3 , перебуваючи в однострої з знаками розрізнення «Національної поліції України», виконуючи свої службові, передбачені Закону України «Про Національну поліцію», здійснюючи патрулювання Дарницького району м. Києва, прибули за викликом про порушення тиші, за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон,14 В, де виявили групу людей, які розпивали спиртні напої, порушуючи норми законодавства щодо встановлення комендантської години, серед яких був ОСОБА_2 . З метою встановлення осіб для складання адміністративних протоколів, були перевірені документи, однак ОСОБА_2 в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги працівників поліції і документи не надав, у зв`язку з чим було прийнято рішення про затримання останнього та доставки до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві. На прохання інспектора УПП ОСОБА_1 прослідувати до службового автомобіля ОСОБА_2 став чинити опір, тримати працівника поліції за формений одяг та висловлюватися нецензурною лайкою в їх бік.

Припиняючи вчинення правопорушення, співробітник патрульної поліції ОСОБА_1 посадив ОСОБА_2 до службового автомобіля. В подальшому ОСОБА_2 , скориставшись тим, що працівники поліції проводили роз`яснювальну бесіду серед громадян, через відкрите вікно виліз з автомобіля та став тікати. З метою затримання ОСОБА_2 інспектор патрульної поліції ОСОБА_1 почав його переслідувати.

ОСОБА_2 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що його переслідує працівник поліції у форменому одязі зі розпізнавальними знаками Національної поліції України, який виконує свої службові повноваження, не виконуючи законні вимоги співробітника поліції, прискорив рух, але його наздогнав працівник поліції і намагався застосувати спеціальний засіб - кайданки, однак ОСОБА_2 став чинити активний опір, перешкоджаючи це зробити.

У зв`язку з протиправними діями ОСОБА_2 , працівниками поліції було прийнято рішення про застосування відносно останнього спеціального засобу «кайданки» та ОСОБА_2 було затримано.

Обставини щодо вчинення цих дій не підлягають доказуванню відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до спецповідомлення за фактом нанесення тілесних ушкоджень співробітнику патрульної поліції, що мало місце 20.08.2023 у м. Києві, 20.08.2023 о 02 год. 01 хв. екіпаж «Рубін-0215» отримав виклик «Адмінправопорушення» по АДРЕСА_1 . Під час відпрацювання виклику о 02 год. 08 хв. громадянин ОСОБА_2 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою та з хуліганських мотивів наніс тілесні ушкодження старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 . Діагноз: ЗЧМТ, забійна рана обличчя, був госпіталізований до ЛШМД (а.с.15).

Відповідно до довідки лікаря КНП «Центр ЕМД та МК» 20.08.2023 о 03.10 год. пацієнту ОСОБА_1 надано медичну допомогу, зроблено: первинна обробка рани розчином перекису водню, анальгін - в/м (а.с.18).

Відповідно до довідки №5134 КНП «КМКЛ ШМД» від 20.08.2023, ОСОБА_1 20.08.2023 з 03:42 по 04:25 перебував у приймальному відділенні. Проведено: огляд, рентгенографія черепа в двох проекціях, забір крові на спирти. Встановлений діагноз: Забій м`яких тканин обличчя. Садно лівої вилицевої ділянки. Дані рекомендації (а.с.19).

Відповідно до довідки ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної Гвардії України, ОСОБА_1 був звільнений від служби з 21.08.2023 по 26.08.2023. Підстава : травма під час служби та її наслідки (а.с. 20).

Відповідно до висновку експерта №042/1-36-2023, зробленого на підставі постанови слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві Радішевської О. від 20.08.2023, при судово-медичній експертизі у ОСОБА_1 з урахуванням наданої медичної документації мало місце тілесне ушкодження : садно в проекції лівої носо-губної складки з переходом в підочно-виличну ділянку. Виявлене ушкодження не має ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупого предмету, характерні властивості якого в ушкодженні не відобразились, за давністю може відповідати терміну, тобто 20.08.2023 (а.с. 21-25).

Суд першої інстанції не надав жодного висновку щодо вказаних доказів та мотивів неприйняття їх до уваги.

Судом також встановлено, що згідно довідок командира військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій служби в цій військовій частині з 31.03.2022. В період з 20.12.2022 по 14.05.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України (а.с. 49, 50).

Згідно копій свідоцтв про народження, ОСОБА_2 є батьком дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції частково не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини першої статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було завдано моральну шкоду.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру відшкодування моральної шкоди.

Судом не взято до уваги надані позивачем докази, які є належними та достатніми для висновку про те, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу також було завдано тілесне ушкодження.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що розмір моральної шкоди в сумі 3 000 грн не є співрозмірним завданій позивачу моральній шкоді.

Враховуючи те, що внаслідок вчинення відповідачем злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, ОСОБА_1 отримав легкі тілесні ушкодження, які не мали ознак небезпеки для життя, що в свою чергу завдало позивачу фізичного болю та душевних страждань, об`єктивно оцінюючи ситуацію, виходячи із принципу справедливої сатисфакції, враховуючи відсутність доказів приниження діями відповідача честі та гідності позивача, а також враховуючи матеріальне становище відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 30 000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 4 ст.376 цього Кодексу, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення моральної шкоди необхідно змінити шляхом збільшення суми стягнення з 3 000 грн до 30 000 грн.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 610,40 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року змінити.

Збільшити суму стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 3 000 грн до 30 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук