Справа № 477/427/25
Провадження № 2-з/477/5/25
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

11 березня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Шумілової Наталії Ігорівни про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2025 року представник заявника адвокат Шумілова Н.І. звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 550919,00 грн. грошової компенсації частини вартості транспортного засобу марки FORD EDGE, тип легковий загальний універсал В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номер шасі кузова рамка) НОМЕР_2 , сірого кольору, замість її частки у праві спільної сумісної власності на це майно. Крім цього, стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу у сумі 80000,00 грн.

Одночасно, представник заявника звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи щодо забезпечення майбутнього позову шляхом накладання арешту на грошові кошти, у розмірі суми стягнення (позовних вимог) 550919,00 грн., які знаходяться на рахунку на рахунку НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в Філії МИКОЛАЇВСБКЕ ОУ АТ «ОЩАДБАНК», МФО 326461.

В обґрунтування зазначила, що у 2022 році відповідач відчужив спірний автомобіль без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, що свідчить про недобросовісність відповідача та викликає обґрунтовані сумніви щодо належного виконання ним зобов`язання з виплатою грошової компенсації частини спільного майна подружжя.

В подальшому ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 належний йому житловий будинок та земельну ділянку. Грошові кошти з продажу у сумі 1625500,00 грн. знаходяться на зазначеному рахунку. Вважає, що накладення арешту на частину грошових коштів, що містяться на рахунку ОСОБА_2 є співмірним із позовними вимогами про стягнення 550919,00 грн. грошової компенсації частини вартості транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частинами 1 та 2 статті 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені в статті 150 ЦПК України, серед яких є накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливість виконання рішення.

З огляду на заяву про забезпечення позову, сторони дійти згоди щодо порядку поділу спільного майна не змогли, в зв`язку з цим заявник звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на роз`яснення у пункті 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду у Постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 524/188/18 обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття таких заходів призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Частиною 4 статті 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Заявник просить вжити захід забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти, у розмірі суми стягнення (позовних вимог) 550919,00 грн., які знаходяться на рахунку на рахунку НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в Філії МИКОЛАЇВСБКЕ ОУ АТ «ОЩАДБАНК», МФО 326461.

Водночас, заявником не надано докази, які б підтверджували, що дійсно вказаний рахунок (картковий рахунок НОМЕР_3 ) належать відповідачу, при цьому не належить до рахунку, передбаченого частиною 4 статті 150 ЦПК України.

Крім того, заявником не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не надано відомостей та не зазначено доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів на підтвердження наміру відповідача умисно ухилитися від виконання рішення суду.

Наведені заявником підстави для забезпечення позову є формальними припущеннями, які не підтверджено жодним доказом.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів КЦС у своїй постанові від 21 листопада 2018 року (справа № 752/6255/18).

За такого суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 154, 258, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Шумілової Наталії Ігорівни - відмовити.

Відповідно до ст.ст.353-355 ЦПК України ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання позивачем її копії.

Суддя В.В.Полішко