Провадження № 2/204/667/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 лютого 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання - Єрмак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2024 року ТОВ «Сучасний Факторинг» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якій прохає стягнути із неї заборгованість за кредитним договором

№ 8 від 12 лютого 2022 року у сумі 91608 гривень 43 копійки.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 12 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено Кредитний договір №8 по продукту «Кошти в кредит» згідно з умовами якого сума кредиту за даним Договором складає 34498 гривень 85 копійок. Згідно п.2.9 Основного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються Позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 36 календарних місяців та платності - 5,5% в місяць, комісія за надання кредиту - 4499,85 гривень, комісія за управління (обслуговування) кредиту - 1379,95 гривень. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 178,90%. Відповідно до п.3. Кредитного договору надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення (п.2.5) шляхом перерахування/утримання кредитних коштів: у розмірі 29999 гривень на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 у розмірі 4499,85 гривень на свою користь в оплату своїх зобов`язань зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої Договором. Сума кредиту (його частина) перераховується Кредитором протягом трьох календарних днів з дати укладення цього Договору (п.3.3). Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТОВ «Сучасний Факторинг» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором №8 від 12 лютого 2022 року станом на 15 жовтня 2024 року включно 91608 гривень 43 копійки, а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 33240,55 гривень; загальна заборгованість за сумою комісії становить: 58367,88 гривень. Отримано оплату в сумі: 1300 гривень. Станом на 15 жовтня 2024 року заборгованість за Кредитним договором №8 від 12 лютого 2022 року не погашена. Тому прохає стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №8 від 12 лютого 2022 року в розмірі 91608 гривень 43 копійки та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.

Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року справі відкрито спрощене позовне провадження викликом сторін (а. с. 26), копія якої надіслана учасникам справи 04 грудня 2024 року за вихідним № 30752/24-вих/2/204/4041/24.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав про розгляд справи за його відсутності (а. с. 4) та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 38), причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами.

Судом встановлено, що 12 лютого 2022 року між ТОВ «Сучасний факторинг» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 8 про надання кредиту (а. с. 12 на звороті -17 та на звороті).

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Кредитора (інформаційно-телекомунікаційна система), доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Позичальника в ІТС Кредитора здійснюється при вході Позичальник в Особистий кабінет в порядку визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». При цьому, Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Кредитора.

Пунктом 11.6 Кредитного договору визначено, що цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Кредитора кваліфікованим електронним підписом уповноваженого представника, Кредитора із кваліфікованою електронною позначкою часу. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Позичальника, що створений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Кредитора для кожного разу використання та направляється Позичальнику на номер мобільного телефону повідомлений останнім Кредитору в ІТС Кредитора/зазначений в цьому Договорі. Введення Позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Позичальника на Договорі та вважається направленням Кредитору повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Так, судом встановлено, що зі своєї сторони ТОВ «Сучасний факторинг» направило відповідачу одноразовий ідентифікатор G-0079, на номер телефону НОМЕР_2 Боржника, котрий Боржником було підписано Акцепт Договору 12 лютого 2022 року (а. с. 11).

Таким чином, 12 лютого 2022 року року між ТОВ «Сучасний факторинг» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 8 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Крім того, судом встановлено, що сторонами було погоджено та підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація, обов`язкова для ознайомлення Позичальником (а. с. 19 та на звороті).

За умовами п. 2.2-2.5 вказаного Договору, позивач надав відповідачу кредит у гривні, з фіксованою процентною ставкою для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, у сумі та на умовах, передбачених Договором, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до п. 2.9 Договору, позивачем надано кредит відповідачу у сумі 34498 гривень 85 копійок, строком на 36 місяців з кінцевим терміном повернення 12 лютого 2025 року, звичайна процентна ставка - 5,5% в місяць, комісія за надання кредиту (15% від чистої суми кредиту) - 4499 гривень 85 копійок, комісія за управління (обслуговування) кредиту (4% від загальної суми кредиту) - 1379 гривень 95 копійок. Орієнтована загальна вартість кредиту - 102806 гривень 69 копійок, орієнтована реальна річна процентна ставка - 178,90 %.

Пунктами 3.1. та 3.2. Кредитного договору передбачено, що кредит наданий на умовах його строковості, повернення та платності та надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення (п.2.5) шляхом перерахування/утримання кредитних коштів у розмірі 29999 гривень на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 та у розмірі 4499 гривень 85 копійок на свою користь в оплату своїх зобов`язань зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої Договором.

За умовою п. 3.3. Договору, сума кредиту (його частина) перераховується Кредитором протягом трьох календарних днів з дати укладення цього Договору. Дата надання кредиту 12 лютого 2022 року або 13 лютого 2022 року або 14 лютого 2022 року.

Згідно із п. 3.5 Договору, датою надання/отримання кредиту вважається дата перерахування/утримання Кредитором суми кредиту за реквізитами вказаними в п.3.2 Договору. Сума кредиту (його частина) яка направляється в оплату комісії за надання кредиту вважається наданою з моменту її утримання Кредитором на свою користь (за наявності).

Відповідно до п. 5.3.1 вказаного Договору, Позичальник зобов`язується повернути Кредитору суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та інші платежі в порядку та строки, визначені Договором, а також визначені розділом 8 Договору неустойку (штраф, пеня) у випадку невиконання зобов`язань по Договору.

Пунктом 6.1. Кредитного повертається Позичальником шляхом періодичних виплат, у сумі та строки, визначені в Графіку платежів.

Встановлено, що відповідачем підписано одноразовим ідентифікатором Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів) (а. с. 18 та на звороті).

Відповідно до Виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 8 від 12 лютого 2022 року, станом на 15 жовтня 2024 року включно заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 91608 гривень 43 копійки, що складається із: загальної заборгованості за тілом кредиту - 33240 гривень 55 копійок; загальної заборгованості за сумою комісії - 58367 гривень 88 копійок (а. с.11 на звороті - 12).

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Відповідно до вимог статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Так, приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з п. 5 ч. 3 Постанови про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, цифровий власноручний підпис власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом;12 лютого 2025 року сторони узгодили те, що його підписання буде в електронному вигляді, в даному випадку шляхом введення одноразового ідентифікатора G-0079, що були відправлені на телефон відповідача +33 та підписано останнім Договір (а. с. 11).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Таким чином, відповідно до умов договору кредитні кошти мали бути перераховані кредитором позичальнику протягом трьох календарних днів з дати укладання договору, а датою отримання кредиту вважається дата перерахування кредитором суми кредиту на відповідний рахунок позичальника. Отже підтвердженням виконання умов кредитного договору є факт перерахування кредитних коштів на реквізити позичальника, однак матеріали справи не містять ані квитанцій, ані будь-яких інших платіжних документів фактичного перерахування коштів відповідачу, а тому неможливо встановити, чи були кредитні кошти перераховані на рахунок відповідача, у якій сумі та коли саме, а відтак позовні вимоги позивача не підтверджені достатніми доказами, через що суд дійшов переконливого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим.

Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд зауважує, що наданими до суду доказами позивач не довів підстав для задоволення заявлених ним вимог про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 8 від 12 лютого 2022 року, через що підстави для задоволення позову відсутні.

У зв`язку із відмовою у задоволенні заявлених вимог за приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 279, 280, 288-289, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженною відповідальністю «Сучасний Факторинг» (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 39, ЛІТ. А; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача протягом двадцяти днів зо дня отримання ним копії рішення.

Суддя А.І. Приваліхіна