Дата документу 06.03.2025
Справа № 334/9196/24
Провадження № 2/334/453/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.,

при секретарі Цілінко А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 ,

про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

за участі: позивача ОСОБА_1 (особисто), представника позивача адвоката Бєлік І.В. (діє на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №11823ап від 27.09.2024)

встановив:

12 листопада 2024 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в якій позивач просить: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А.

22 листопада 2024 року на запит суду в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України отримано інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі.

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

Справа перебуває на стадії підготовчого провадження.

06 березня 2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в якому позивачі просять визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Бєлік І.В. та позивач у підготовчому засіданні просили прийняти уточнену позовну заяву.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», в підготовче засідання не з`явився, заяв/клопотань про відкладення підготовчого засідання, розгляд справи за його відсутності не подавав. Відзиву на позовну заяву не подава.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч..1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

12 січня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 234/11607/20, провадження № 61-15126св21 (ЄДРСРУ № 102562288) досліджував питання щодо правомірності заяви про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703цс19), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20 та від 17 серпня 2021 року у справі № 910/19210/15.

Відповідно до частини першої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (частина друга статті 189 ЦПК України).

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Дослідивши подану позивачем «уточнену позовну заяву», з огляду на викладені в ній вимоги, суд доходить висновку, що фактично позивачем здійснено заміну одних позовних вимог іншими, тобто фактично подана заява про зміну предмету позову.

З огляду на те, що позивачем заява подана в підготовчому провадженні, завданням якого є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, суд доходить висновку, що заява про зміну предмета позову підлягає задоволенню та до розгляду слід прийняти позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Так, судом встановлено, що позивачем у справі визначено в тому числі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана особа є неповнолітньою, її законний представник ОСОБА_1 є самостійним позивачем у справі, таким чином для забезпечення належного представлення інтересів неповнолітнього позивача, суд вважає за необхідне залучити до участі у спаєві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, районну адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 43, 49, 50, 51, 197, 198 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву позивача про зміну предмета позову задовольнити.

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування (, 69096, м. Запоріжжя, вул. Бородінська, буд. 1-а).

Відкласти підготовче засідання до 26 березня 2025 року о 14 годині 00 хвилин.

Відповідачу направити копію ухвали, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (ст. 190 ЦПК України).

Визначити відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали (ч. 7 ст. 178, ч. 1 ст. 278 ЦПК України).

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду (ч. 4 ст. 178 ЦПК України).

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 5 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Відповідач має право подати до суду заперечення, в яких викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, в порядку, передбаченому ст. 180 ЦПК України, протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Ознайомитись з повним текстом ухвали, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Зобов`язати позивача за позовом направити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, копію позовної заяви з додатками.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 4 ст.174ЦПК України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Встановити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень третьої особи.

Відповідно до статті 178 ЦПК України до пояснень слід додати: 1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються пояснення третьої особи, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) пояснення і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. В разі, якщо пояснення підписано представником третьої особи, до нього слід додати довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет за веб-адресою: https:// ln.zp.court.gov.ua/sud0814/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.