Провадження №2/752/1476/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «УК «Венеція» є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території.

15.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліко - Житлосервіс» (далі - ТОВ «Ліко-Житлосервіс») та відповідачем, який є власником квартири АДРЕСА_1 , було укладено Договір про участь витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до умов зазначеного договору, позивач взяв на себе зобов`язання здійснювати обслуговування та ремонт житлового будинку, а відповідач приймає участь у витратах на виконання таких робіт.

Відповідно до розпорядження КМДА від 31.01.2017 №100 щомісячний розмір плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по квартирі АДРЕСА_1 у спірний період складав 497,64 грн.

09.11.2021 ТОВ «Ліко - Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція».

За цією квартирою обліковується заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2020 по 31.03.2023 в розмірі 6359,98 грн.

У зв`язку з простроченням оплати житлово-комунальних послуг, відповідач повинен сплатити також 3% річних в розмірі 152,04 грн. та інфляційні втрати в розмірі 485,67 грн.

Просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість за житлово-комунальні послуги, 3% річних, інфляційні втрати, а також судові витрати.

28.07.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою «про закінчення терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25.05.2004 року № НОМЕР_1 .

15.08.2014 між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 9-132 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого ТОВ «Ліко-Житлосервіс» зобов`язується надати, а ОСОБА_1 зобов`язується забезпечити своєчасну оплату житлово-комунальних послуг, наданих за адресою: АДРЕСА_2 , на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2 договору №9-132 від 15.08.2014 виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг.

Тариф на послуги по даному будинку встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2017 № 100 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» та становить 5,80 грн за 1 кв.м.

Рішенням Київської міської ради від 17.04.2018 №479/4543 виокремлено послугу з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою.

09.09.2018 між ТОВ «Екотранс-Груп» (виконавець) та ТОВ «Ліко-Житлосервіс» (замовник) укладено Договір №005/18 про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, відповідно до якого Виконавець бере на себе виконання робіт по перевезенню та знешкодженню твердих побутових відходів, а Виконавець має сплатити за надані послуги 80 грн. за 1 куб.м.

20.02.2019 між ТОВ «Екотранс-Груп» (виконавець) та ТОВ «Ліко-Житлосервіс» (замовник) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №005/18 про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, відповідно до якого узгоджено тариф в розмірі 114 грн. за 1 куб.м.

29.11.2019 Наказом ТОВ «Ліко-Житлосервіс» № 36 виокремлено послугу «Вивезення побутових, великогабаритних, рідких відходів» зі складової тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

09.11.2021 ТОВ «Ліко - Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція».

01.01.2022 між ТОВ «Екотранс-Груп» (Виконавець) та ТОВ «УК «Венеція» (Замовник) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №005/18 про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, відповідно до якого узгоджено тариф в розмірі 149 грн. за 1 куб.м.

Наказом ТОВ «УК «Венеція» від 25.01.2022 № 1 внесено зміни в тарифи надання послуг з вивозу та знешкодження твердих відходів, відповідно до якого з 01.01.2022 застосовується тариф у розмірі 149 грн/м3 з розрахунку на 1 людину 2,15 м3/рік - норма твердих побутових відходів, 0,26 м3/рік - норма великогабаритних та ремонтних відходів.

25.08.2022 відповідно до рішення Київської міської ради №4928/4969 вулицю Маршала Конєва перейменовано на вулицю Самійла Кішки.

Наказом ТОВ «УК «Венеція» від 30.09.2022 № 26 внесено зміни в тарифи надання послуг з вивозу та знешкодження твердих відходів, відповідно до якого з 01.10.2022 застосовується тариф у розмірі 179 грн/м3 з розрахунку на 1 людину 2,15 м3/рік - норма твердих побутових відходів, 0,26 м3/рік - норма великогабаритних та ремонтних відходів.

Відповідно до розрахунків заборгованість по квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.11.2020 по 31.03.2023 за житлово-комунальні послуги становить 6 359,98 грн., за період з листопада 2020 по січень 2022 нараховані 3% річних в розмірі 152,04 грн., інфляційні втрати в розмірі 485,67 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частина 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку.

Якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, має право на вибір серед визначених у встановленому законодавством порядку виконавців послуг з поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Вказані положення Законів України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів.

За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

Відповідно до положень статті 35-1 Закону України «Про відходи» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами.

Тобто через специфіку житлово-комунальних послуг, пов`язаних із вивезенням побутових відходів, та з метою відвернення негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України, законодавцем покладено на фізичних осіб обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а з таким правом споживача прямо кореспондується і його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону).

Оскільки відповідач є власником квартири, за адресою якої позивачем надаються житлово-комунальні послуги, він є споживачем цих послуг.

Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

У постанові Верховного Суду від 03.04.2020 року у справі № 802/2021/16-а (провадження № К/9901/34858/18) міститься такий висновок: формування тарифів і їх затвердження це різні за своїм змістом поняття, при чому формування тарифів другої групи житлово-комунальних послуг здійснюється виключно відповідним підприємством, що надає послуги, а встановлення тарифів на такі послуги здійснюється органом місцевого самоврядування в межах його компетенції та у спосіб, визначений законом.

У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідач у встановленому законом порядку не відмовився від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було.

Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг виконував неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості.

Щодо вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 485,67 грн. та 3% річних в розмірі 152,04 грн., нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне.

На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання.

Оскільки відповідач допустив прострочення щодо оплати наданих йому послуг, він повинен сплатити інфляційні втрати в розмірі 485,67 грн. та 3% річних в розмірі 152,04 грн., нараховані на суму заборгованості, які розраховані позивачем з урахуванням постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 (зі змінами).

Отже, враховуючи вищевикладене, нараховані 3% річних та інфляційні втрати в даному випадку підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за період з 01.11.2020 по 31.03.2023 у розмірі 6359,98 грн., а також нараховані на цю суму заборгованості за період з листопада 2020 року по січень 2022 року 3% річних та інфляційні втрати, які за розрахунком суду становлять 152,04 грн. та 485,67 грн., відповідно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2020 по 31.03.2023 у розмірі 6359 (шість тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн. 98 коп.; 3% річних від простроченої суми за період з листопада 2020 року по січень 2022 рокуу розмірі 152 (сто п`ятдесят дві) грн. 04 коп., інфляційні втрати за період з листопада 2020 року по січень 2022 рокуу розмірі 485 (чотириста вісімдесят п`ять) грн. 67 коп. та судовий збір у розмірі 2684 (два тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція», місцезнаходження: м. Київ, вул. Юлії Здановської, 58-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення складене 11.03.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова