Справа № 442/1924/25
Провадження № 2-з/442/2/2025
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої судді Курус Р.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

11.03.2025 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування поданої заяви вказує на те, що ним ОСОБА_1 буде подана позовна заява до ОСОБА_2 про визнання нікчемним чи недійсним договору купівлі- продажу транспортного засобу №4642/2025/5183004 від 04 березня 2025 року та з віндикаційною вимогою про витребування з чужого незаконного володіння транспортного засобу марки BMW моделі 530D 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 через неотримання ним коштів та договором купівлі-продажу.

Просить забезпечити позов до подання позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки BMW моделі 530D 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Також просить заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного транспортного засобу, зупинити його продаж/реалізацію. .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

11.03.2025 отримано відповідь №1186808 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо встановлення місця реєстрації ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Тобто підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом залежно від конкретних обставин.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачене законом і є обґрунтованим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу».

Подібні правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20 та від 31 січня 2023 року у справі № 295/5244/22.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначає, що 04 березня 2025 року, він у м. Дрогобичі був присутній при складенні у сервісному центрі ТСЦ 4642 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) договору купівлі-продажу 4642/2025/5183004 транспортного засобу.

За цим договором він, як продавець, зобов`язувався продати транспортний засіб марки BMW моделі 530D 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрований за ним 19.04.2018 підрозділом МВС ТСЦ 4642 з державним номерним знаком НОМЕР_3 згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію НОМЕР_4 .

Згідно з договором купівлі-продажу 4642/2025/5183004 покупцем виступала ОСОБА_2 . Відповідно до п. 5.1 договору покупець зобов`язаний сплатити продавцеві, тобто йому, ціну транспортного засобу.

Він передав транспортний засіб у чуже користування того ж дня, 04 березня 2025 року, не отримавши жодних коштів. Його запевнили, що протягом 1-2 днів він отримає гроші, проте, цього так і не сталося, а його вимоги повернути автомобіль були проігноровані

На даний час існує реальна загроза того, що ОСОБА_2 , з метою неповернення йому коштів та автомобіля, здійснить будь-які дії, в тому числі щодо його відчуження.

Отже, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно може мати місце спір, а мотиви вжиття заходів забезпечення позову, зазначені у матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду, оскільки може бути заподіяна реальна шкода правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 , у зв`язку з чим для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ефективним заходом забезпечення позову у цій справі є накладення арешту на вказане вище рухоме майно - транспортний засіб марки BMW моделі 530D 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_2 з державним номерним знаком НОМЕР_3 .

Такі заходи забезпечення позову є необхідними та співмірними із заявленими вимогами та забезпечать поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в разі задоволення позову, який позивач має намір подати.

Разом з тим, що стосується заяви в частині зупинення продажу/реалізації арештованого майна - транспортного засобу марки BMW моделі 530D 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_2 , вважаю, що така задоволенню не підлягає, оскільки майно в даній справі не є арештованим, ОСОБА_1 буде подано позов не про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту, а позов про визнання нікчемним чи недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу №4642/2025/5183004 від 04 березня 2025 року та з віндикаційною вимогою про витребування з чужого незаконного володіння.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 149-153, 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, задоволити частково.

Накласти арешт транспортний засіб марки BMW моделі 530D 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_2 ;

Заборонити ОСОБА_2 та іншим особам, у тому числі працівникам сервісних центрів МВС України, вчиняти дії щодо транспортного засобу марки BMW моделі 530D 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (продажу, дарування, чи іншого способу відчуження транспортного засобу, передання його в тимчасове чи постійне володіння, користування чи розпорядження іншим особам).

В іншій частині заяви відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Копію ухвали надіслати до Дрогобицького відділу Державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції для негайного виконання.

Роз`яснити учасникам справи їхнє право на звернення до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі.

Роз`яснити, що у відповідності до ч. 1 ст. 159 ЦПК України, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у ч.1 ст.155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду про забезпечення позову набирає законної сили з моменту її підписання, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Заявник (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Дата складення ухвали 11.03.2025.

Суддя Курус Р.І.