Житомирський апеляційний суд
Категорія 60 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/14641/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У жовтня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь в порядку спадкування не отримані за життя спадкодавцем його батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати згідно перерахунку за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/18171/21 від 17.11.2021, в розмірі 131 437,62 грн. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 є його батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті батька він прийняв спадщину. Згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду рішенням суду, відповідача зобов`язано здійснити з 01.03.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_3 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам. При цьому, відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, вказаний у рішенні суду розмір пенсії на користь ОСОБА_3 не сплачувався, що призвело до виникнення заборгованості за рішенням суду на суму 131 437,62 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_2 неодержане за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підвищення до пенсії в сумі 131 437,62 грн. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1315,00 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у відповідності ч.2 ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Із змісту наведених норм вбачається, що законодавець передбачає проведення зміни способу та порядку виконання судового рішення виключно за діючим на момент звернення до суду виконавчим провадженням. Присуджуючи стягнення коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключно з ГУПФУ (без покладання відповідного обов`язку на органи Державної казначейської служби України) суд порушить наступні норми матеріального права. Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Згідно з частиною другою статті 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Відповідно до статті 63 Закону №786, фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506020 «Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами», згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством. Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство праці та соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня Пенсійний фонд України. Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. Тому, рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Таким чином, покладений судом обов`язок вчинити дії щодо перерахунку і виплати коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виконаний ГУПФУ в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду. Виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Також звертає увагу, що згідно п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796 ...застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. З 01.01.2013 року набув чинності Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (надалі Закон № 4901). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 4901, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Крім цього, згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Вищенаведені норми чітко кореспондуються із положеннями ч.1 ст.25 БК України, згідно якої безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. «Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ» затверджений ПКМУ від 03.08.2011 року № 845 (в редакції ПКМУ від 30.01.2011 року №45) надалі Порядок. Згідно з Постановою КМУ від 3 вересня 2014 року затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі - Порядок №440) рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. Відповідальною особою, що визначена керівником органу ДВС не пізніше 7 робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов`язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр). Рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості. Протягом 10 робочих днів з дня отримання копії відповідного рішення та повідомлення від управління ДВС орган ПФУ має надіслати на адресу відповідного управління ДВС довідку про здійснення нарахування на виконання рішення суду. Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845. Тобто, Законами України «Про виконавче провадження» (частина 2 статті 3 Закону №606) та «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (частина 1 статті 3 Закону №4901) передбачено, що виконавчі документи про стягнення коштів, боржником за якими є територіальний орган Фонду, тобто державний орган, пред`являються на примусове виконання виключно до органів Державної казначейської служби України. Згідно пункту другого положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду. Акт Кабінету Міністрів України, який набрав законної сили є обов`язковим для застосування органом Пенсійного фонду України. Порядок №440 не був скасований у визначений законом спосіб, його положення не були визнанні незаконними в судовому порядку, а тому застосування норм щодо визначення умов погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду є законними та підлягають застосуванню органами Пенсійного фонду України. З 01 квітня 2021 року функції з фінансування виплати пенсій покладені на Пенсійний фонд України, а не на його територіальні органи. Тому, відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повноважень щодо виплати пенсії (виплати заборгованості на виконання судового рішення) унеможливлює притягнення до відповідальності шляхом стягнення коштів. Вказує, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 замінено сторони виконавчого провадження у справі 240/18171/21, а саме: стягувача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 . Повторне задоволення вимог про виплату заборгованої суми може призвести до подвійного стягнення.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/18171/21 від 17.11.2021 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.03.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_3 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця (спадкова справа № 91/2022 заведена приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кушнерчук О.М.), інші спадкоємці судом не встановлені.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємець померлого має право отримати нараховану доплату пенсії, яка належала пенсіонерові та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті свого батька, є спадкоємцем за законом першої черги, до якого перейшло право на отримання нарахованої, але не виплаченої суми пенсії, що перебачено положеннями статей 1216, 1227 ЦК України. З метою реалізації вказаного права, позивач ініціював процесуальне правонаступництво у адміністративній справі№ 240/18171/21.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до єдиного державного реєстру судових рішень.

Встановлено, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) по адміністративній справі № 240/18171/21 ОСОБА_3 його правонаступником ОСОБА_2 .

Ухвалою Сьомого апеляційного суду від 21 березня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Отже, ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року набрала законної сили.

За правилами частин 1-2 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Позивач в порядку процесуального правонаступництва набув право на фактичне отримання відповідної суми в порядку виконання рішення суду у адміністративній справі як частини судового процесу.

Позивач на час звернення до суду із вказаним позовом згідно ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року набув статус стягувача неотриманої пенсії його батька ОСОБА_3 .

Тому, колегія суддів не погоджується із висновок суду першої інстанції, і вважає, що повторне звернення із позовом про виплату заборгованої суми не узгоджується з вимогами законодавства і може призвести до подвійного стягнення на користь ОСОБА_2 недоотриманої суми пенсії.

Отже, заявлені позивачем вимоги не можуть вирішуватись в порядку цивільного судочинства із ухваленням судового рішення, як повторного судового акту за однорідним за своєю первісною природою основою, а право позивача на отримання недоотриманої за життя батька суми пенсії підлягає реалізації шляхом виконання рішення суду у адміністративній справі № 240/18171/21 з використанням передбаченого процесуального порядку та механізму судового контролю за виконанням судового рішення.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин статті 1216, 1218, 1227 ЦК України, що призвело до неправильного вирішення спору, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч. ч. 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таким же правилом підлягають розподілу і судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи апеляційним судом.

Отже, оскільки апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено повністю, то з ОСОБА_2 на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1972,50 грн. судових витрат.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 1972,50 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 11 березня 2025 року.

Головуючий

Судді