Справа № 587/4229/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Черних О.М.
за участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (смт. Степанівка, вул. Центральна, 5, Сумського району Сумської області) про визнання права власності на земельну ділянку та на завершення приватизації у порядку спадкування,
В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, від представника позивачів надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримав повністю.
Представник відповідача Степанівської селищної ради до суду не з`явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував.
Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.
В суді встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за кожним (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_4 (а.с. 10, 11) та після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.
Згідно довідки Степанівської селищної ради № 67/02-24 від 23.11.2015 року встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований з сином ОСОБА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчувався на все майно на ім`я доньки ОСОБА_1 від 07.08.2006 року за № 151 (а.с. 14).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/3 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 16).
Але при звернені до приватного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори, позивачі отримали постанову про відмову в оформленні спадкового майна, у виді земельних ділянок, оскілки спадкодавець не отримав правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку (а.с. 21-25).
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1235 ЦК України визначає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до статті 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється права власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Крім того, відповідно до рішення виконавчого комітету Степанівської селищної ради народних депутатів №86 від 25.11.1993 року «Про приватизацію земельних ділянок» було передано безоплатно ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку розміром 0,18 га для ведення особистого підсобного господарства, в тому числі для обслуговування індивідуального житлового будинку та погоподарчих будівель 0,08 га по АДРЕСА_2 (а.с. 13).
Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.
На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.
Рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідност.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно зі ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку , яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

А тому, слід визнати за позивачкою ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,0916 га, що розташована по АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :02:001:0787 у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст. 1225, 1261, 1268 1270, 1272 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (смт. Степанівка, вул. Центральна, 5, Сумського району Сумської області) про визнання права власності на земельну ділянку та на завершення приватизації у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0800 га, що розташована по АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером :02:001:0786.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0800 га, що розташована по АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером :02:001:0786.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,0916 га, що розташована по АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :02:001:0787 у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних