Справа 688/5252/24
№ 2/688/147/25
Рішення

Іменем України

05 березня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі головуючого судді Цідик А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кілікевич І.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бацей Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та стягнення безпідставно набутих коштів,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача та стягнення безпідставно набутих коштів, посилаючись на те, що згідно виписки по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC8 від 18.12.2023 за період 01.01.2024 - 30.01.2024 з вищевказаного рахунку ОСОБА_2 відбулося безпідставне «Автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком 29**94», а саме: 06.02.2024-1380,00 грн, 08.02.2024- 690,00 грн, 09.02.2024- 345,00 грн, 10.02.2024-172,50 грн, 11.02.2024 - 86,25 грн, 12.02.2024-50,00 грн.

Всього, за вказаний період банк набув без достатньої правової підстави (ст. 1212 ЦК України) належні ОСОБА_2 кошти в сумі 2723,75 грн.

Такими діями відповідач, у тому числі, порушив права позивача як споживача послуг банку, що регулюється нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

10.05.2024 ОСОБА_2 звернувся з вимогою до відповідача про повернення коштів в сумі 2723,75 грн отриманих баком без достатньої правової підстави. Листом від 13.06.2024 AT КБ «Приватбанк» відмовився повертати вказані кошти та зазначив наступне, що між ними укладено договір поруки №3696 від 30.08.2008р в забезпечення виконання зобов`язань по кредитній угоді від 30.08.2008р.»

Тому банк вважає, що мав право на підставі пункту 1.1.11.5 Умов та правил надання банківських послуг, що розміщуються в Інтернеті, здійснити списання зазначених коштів.

Просив стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті (списані) кошти у розмірі 2723,75 грн та судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов.

У відзиві на позов зазначено, що як слідує з доводів позовної заяви ОСОБА_2 не заперечує факту укладення між сторонами спору Договору надання банківських послуг (договір приєднання) від 18.12.2023р., відкриття поточного рахунку НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , отримання картки за № НОМЕР_1 .

Як вбачається із Заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги "Карта для виплат", яка підписана ОСОБА_2 , від 18.12.2023р., останній звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав вказану Заяву та просив відкрити рахунок, емітувати Картку та надати послуги зазначені в підписаному документі.

Пункт 7 Заяви про відкриття поточного рахунку визначено, що підписанням цієї Заяви на підставі статті 634 Цивільного кодексу України Клієнт приєднується до розділу «Загальні положення» та підрозділів «Картка для виплат», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування»,"Система переказів PrivatMoney", Операції у відділеннях (умови та правила проведення операцій у відділеннях Банку), Сервіс BankID, Автоплатежі Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка та обслуговування платіжного інструменту, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

В аспекті зазначених позивачем обставин справи слід вказати на розділ 9.6. Заяви про відкриття поточного рахунку, зокрема пункти 9.6.4, 9.6.5., 9.6.7. та 9.6.8. Дані пункти визначають, що сторони узгодили, що підписуючи цей Договір, Клієнт надає Банку згоду на виконання кредитових та дебетових переказів шляхом виконання Банком відповідних платіжних інструкцій на умовах, визначених цим Договором. По дебетовим переказам згода Клієнта на виконання Банком платіжних операцій щодо виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь Банку, надається шляхом підписання цього Договору та у подальшому не потребує надання згоди на проведення таких операцій. Всі подальші платежі за такими переказами є акцептованими.

Сторони узгодили, що виконання Клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь Банку за будь-яким договором, в т.ч. кредитним, укладеним між Клієнтом та Банком, може здійснюватися шляхом ініціювання Банком дебетового переказу з усіх поточних рахунків Клієнта в терміни та в межах сум, що підлягають сплаті Банку за таким договором (договорами) та/або у разі прострочення таких платежів.

Підписанням цього Договору, Клієнт надає свою згоду на проведення Банком дебетових переказів зі сплати вказаних вище платежів з усіх поточних рахунків Клієнта, відкритих в Банку у валюті Кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів передбачених Договором, в межах сум, що підлягають сплаті Банку за таким договором (договорами).

У разі недостатності або відсутності у Клієнта коштів в національній валюті України для погашення заборгованості Клієнт підтвердив свою згоду на проведення Банком дебетових переказів коштів в іноземній валюті з усіх поточних рахунків Клієнта в розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в національній валюті України на дату погашення по курсу НБУ.

Сторони узгодили, що згода, надана в цьому Договорі, містить точну суму платіжної операції, що дорівнює сумам: - заборгованості Клієнта перед Банком (комісійної винагороди тощо), визначеної тарифами Банку, та договорами, укладеними з Клієнтом, та платіжною інструкцією на дату виконання платіжної операції; - сумі сплати заборгованості по кредиту та/або по процентам/сумі інших зобов`язань, визначених у тарифах Банку, та договорами, укладеними з Клієнтом та платіжною інструкцією на дату виконання платіжної операції.

Крім того, як слідує із Заяви про відкриття рахунку (п. 31), позивач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms.

Пункти 1.1.11.5, 2.І.6.9.2., 3.I.4.7.I., 3.2.5.4.8 Умов та Правил надання банківських послуг містять аналогічні пункти щодо дебетових переказів, які визначені в розділі 9.6. Заяви про відкриття поточного рахунку.

Відповідно до п. 35 Заяви про відкриття поточного рахунку даний договір укладено в електронному вигляді.

В цей же день, 18.12.2023р., між ОСОБА_2 та Відповідачем укладено Договір про використання простого електронного підпису, який визначає, що сторони спору узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, платіжних послуг, укладення між Сторонами кредитних договорів, будь-яких інших правочинів, підписання електронних документів використання Простого електронного підпису.

Відповідно до п. 29 Заяви про відкриття поточного рахунку позивач подав банку Заяву про закриття поточного рахунку фізичної особи від 12.02.2024 року і позивач закрив рахунок НОМЕР_2 .

Таким чином, при укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Підписавши відповідну Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку Позивач погодився виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг.

Даний Договір, позивачем не оспорювався, а відповідно ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Між позивачем та банком укладено договір поруки №3696 від 30.04.2008р. в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 30.04.2008р. З метою погашення заборгованості здійснювалося списання коштів з рахунку позивача шляхом ініціювання дебетових переказів в рахунок погашення боргу по кредитному договору, забезпеченням по якому із ОСОБА_2 укладено договір поруки.

Так, дійсно між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір поруки від 30.04.2008р. за №3696. Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання приватним підприємцем ОСОБА_3 своїх обов`язків за кредитним договором від 30.04.2008р. за №08.08.02.01.3696. Пункт 2. договору поруки передбачає, що поручитель відповідає перед банком за виконання обов`язків за кредитним договором в тому ж розмірі (солідарна відповідальність п. 4 договору поруки), що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафу, пені та інших платежів. Пункт 3 визначає, що поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору.

Пункт 6 договору поруки визначає обов`язок поручителя виконати вимогу кредитора впродовж 5 календарних днів.

Пункт 7 договору поруки визначає право банку у випадку невиконання вимоги кредитора на договірне списання грошових коштів, що належать поручителю і знаходяться на його рахунку у Шепетівському відділенні Приватбанку. Договірне списання коштів оформляється меморіальним ордером.

До вказаного договору поруки між сторонами укладено дві додаткові угоди:№1 від 15.05.2008 р. та №2 від18.06.2008р., яким змінювалася редакція п.1 первісного договору поруки щодо суми кредиту та розміру відсотків.

Відповідач направляв ОСОБА_2 у лютому 2009 року вимогу рекомендованим листом з повідомленням у відповідності до п.6 договору поруки щодо невиконання умов кредитного договору.

Крім того, рішенням Шепетівського міського районного суду Хмельницької області від 13.01.2011р. у справі №2-4/2011р. задоволено позов АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором від 30.04.2008р. за №08.08.02.01.3696 в розмірі 1960423,39 грн., в позові ОСОБА_2 до банку про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області в даній справі від 15.03.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, залишено в силі рішення суду першої інстанції.

На виконання вказаних рішень судів банком отримано виконавчий лист у справі №2- 4/211р. та пред`явлено до примусового виконання про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2012р. ВП №30879469.

Згідно постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 28.12.2012р. виконавчий лист повернутий відповідачу невиконаний через відсутність майна та коштів у боржника.

На момент списання коштів у позивача існувала заборгованість за кредитним договором укладеним з приватним підприємцем ОСОБА_3 від 30.04.2008р. за №08.08.02.01.3696.

Кошти з рахунку позивача списувалися для погашення існуючої заборгованості по кредитному договору по якому ОСОБА_2 є поручителем та яка стягнута з нього в судовому порядку. Законність автоматичного списання банком коштів з рахунку клієнта полягає в тому, що такі умови прямо передбачені в укладеному між сторонами спору Договорі, який клієнт підписав, в договорі поруки.

У разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі, й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Таким чином, позивач безпідставно просить суд застосувати до спірних правовідносин статтю 1212 ЦК України з огляду на договірний характер відносин, які склалися між банком та позичальником.

Просив відмовити в задоволенні позову.

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.12.2024. За клопотанням представника позивача судове засідання відкладено на 06.01.2025. 12.12.2025 до суду надійшов відзив на позов із заявою про продовження строку на його подання. Судове засідання відкладено на 03.02.2025 у зв`язку з відпусткою судді. 03.02.2025 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі. За клопотанням представника позивача судове засідання відкладено на 25.02.2025, яке відкладено на 05.03.2025. Ухвалою суду від 05.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про перехід до загального позовного провадження та продовжено строк для подання відзиву.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 18.12.2023р. ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, просив відкрити рахунок, емітувати Картку, що підтверджується заявою про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги "Карта для виплат".

Відповідно до п.п. 9.6.4, 9.6.5., 9.6.7. та 9.6.8 Заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги «Картка для виплат» сторони узгодили, що підписуючи цей Договір, Клієнт надає Банку згоду на виконання кредитових та дебетових переказів шляхом виконання Банком відповідних платіжних інструкцій на умовах, визначених цим Договором. По дебетовим переказам згода Клієнта на виконання Банком платіжних операцій щодо виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь Банку, надається шляхом підписання цього Договору та у подальшому не потребує надання згоди на проведення таких операцій. Всі подальші платежі за такими переказами є акцептованими.

Сторони узгодили, що виконання Клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь Банку за будь-яким договором, в т.ч. кредитним, укладеним між Клієнтом та Банком, може здійснюватися шляхом ініціювання Банком дебетового переказу з усіх поточних рахунків Клієнта в терміни та в межах сум, що підлягають сплаті Банку за таким договором (договорами) та/або у разі прострочення таких платежів.

Підписанням цього Договору, Клієнт надає свою згоду на проведення Банком дебетових переказів зі сплати вказаних вище платежів з усіх поточних рахунків Клієнта, відкритих в Банку у валюті Кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів передбачених Договором, в межах сум, що підлягають сплаті Банку за таким договором (договорами).

У разі недостатності або відсутності у Клієнта коштів в національній валюті України для погашення заборгованості Клієнт підтвердив свою згоду на проведення Банком дебетових переказів коштів в іноземній валюті з усіх поточних рахунків Клієнта в розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в національній валюті України на дату погашення по курсу НБУ.

Сторони узгодили, що згода, надана в цьому Договорі, містить точну суму платіжної операції, що дорівнює сумам: заборгованості Клієнта перед Банком (комісійної винагороди тощо), визначеної тарифами Банку, та договорами, укладеними з Клієнтом, та платіжною інструкцією на дату виконання платіжної операції; сумі сплати заборгованості по кредиту та/або по процентам/сумі інших зобов`язань, визначених у тарифах Банку, та договорами, укладеними з Клієнтом та платіжною інструкцією на дату виконання платіжної операції.

Крім того, як слідує із Заяви про відкриття рахунку (п. 31), позивач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms.

Пункти 1.1.11.5, 2.І.6.9.2., 3.I.4.7.I., 3.2.5.4.8 Умов та Правил надання банківських послуг містять аналогічні пункти щодо дебетових переказів, які визначені в розділі 9.6. Заяви про відкриття поточного рахунку.

Відповідно до п. 35 Заяви про відкриття поточного рахунку даний договір укладено в електронному вигляді.

В цей же день, 18.12.2023р., між ОСОБА_2 та Відповідачем укладено Договір про використання простого електронного підпису, який визначає, що сторони спору узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, платіжних послуг, укладення між Сторонами кредитних договорів, будь-яких інших правочинів, підписання електронних документів використання Простого електронного підпису.

Згідно виписки по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 18.12.2023 за період 01.01.2024 - 30.03.2024 з вищевказаного рахунку ОСОБА_2 відбулося «Автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком НОМЕР_4 », а саме: 06.02.2024 -1380,00 грн, 08.02.2024 - 690,00 грн, 09.02.2024 - 345,00 грн, 10.02.2024 - 172,50 грн, 11.02.2024 - 86,25 грн, 12.02.2024 - 50,00 грн.

Всього, за вказаний період банк списав належні ОСОБА_2 кошти в сумі 2723,75 грн.

Вказані кошти були зараховані в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 як поручителя за договором поруки від 30.04.2008р. за №3696, що підтверджується випискою банку по рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_5 . Предметом договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання приватним підприємцем ОСОБА_3 своїх обов`язків за кредитним договором від 30.04.2008р. за №08.08.02.01.3696.

На момент списання коштів у позивача існувала заборгованість за кредитним договором укладеним з ОСОБА_3 від 30.04.2008р. за №08.08.02.01.3696, оскільки рішення Шепетівського міського районного суду Хмельницької області від 13.01.2011р. у справі №2-4/2011р., яким задоволено позов АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором від 30.04.2008р. за №08.08.02.01.3696 в розмірі 1960423,39 грн не виконано.

4.Норми права, які застосував суд.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тлумачення статті 1212 ЦК України свідчить, що необхідно встановити обставини, які в сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи, відсутність для цього підстав.

Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України. Якщо позивач в односторонньому порядку не відмовлявся від договору або договір не був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення зобов`язання, яке залишилося невиконаним. Виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку з зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.

5.Оцінка суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що до зобов`язальних правовідносин, які виникають на підставі публічного договору приєднання про надання банківських послуг, не можуть бути застосовані норми статті 1212 ЦК України (див. постанова КЦС ВС від 7 серпня 2019 року у справі № 552/4608/15-ц).

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено у справі між сторонами укладено договір на підставі ст. 634 ЦК України, що підтверджується п. 7 Заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуг «Картка для виплат».

Списання коштів відбулося на підставі п.п. 9.6.4, 9.6.5., 9.6.7. та 9.6.8 Заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги «Картка для виплат», відповідно до яких сторони узгодили, що підписуючи цей Договір, Клієнт надає Банку згоду на виконання кредитових та дебетових переказів шляхом виконання Банком відповідних платіжних інструкцій на умовах, визначених цим Договором.

Отже, списання коштів відбулося у зв`язку з зобов`язанням (правочином) та відповідно до його умов.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі публічного договору приєднання - Угоди, тобто, є зобов`язальними.

Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

За таких обставин у задоволенні кондикційного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );

представник позивача Федоров (вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 31В м. Шепетівка Хмельницької області, РНОКПП НОМЕР_7 );

відповідач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, );

представник відповідача Бацей Тетяна Миколаївна ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Повний текст рішення складено 10.03.2025.

Суддя Алла ЦІДИК