ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4504/25
провадження № 2-о/753/264/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Овчаренко К.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

У С Т А Н О В И В :

06.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про видачу обмежувального припису, в якому просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців, заборонивши йому:

1) перебувати в місці проживання (перебування) заявниці за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборонити наближатися на 100 м до свого місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування заявницею;

3) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

4) заборонити вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява обґрунтована таким.

З грудня 2017 року заявниця та заінтересована особа перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від якого мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заінтересована особа здійснює психологічний тиск, фактично тероризує заявницю, внаслідок чого неодноразово зверталась до правоохоронних органів.

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.03.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Маркєлової В.М.

Ухвалою від 06.03.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи на 14 год. 30 хв. 11.03.2025.

11.03.2025 заінтересована особа подав письмові заперечення, в яких зазначив, що між ним та заявницею виникають постійні обопільні сварки. Заявниця неодноразово зверталась до суду із заявами про видачу обмежувального припису, однак суд відмовляв у задоволенні цих заяв. Головна причина сварок - змусити його продати квартиру.

У судовому засіданні заявник просила задовольнити заяву. Пояснила, що після розірвання стосунків між ними постійно виникають сварки, лякається дитина, все це негативно впливає на неї та їхню спільну дитину.

У судовому засіданні заінтересована особа просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки між ними постійно виникають обопільні сварки, вони дійсно викликають працівників поліції, однак заявниця має намір таким чином вирішити питання щодо 3=-кімнватної квартири, яка належить на праві власності йому - частки та їх спільній дитині - частки. Він не бажає продавати квартиру до повноліття дитини.

У судовому засіданні суд переглянув відеозаписи, надані учасниками справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Заявниця разом із заінтересованою особою та їх спільною дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Метою реалізації обмежувального припису в межах ЦПК України є саме реалізація тимчасової перестороги, тимчасового заходу захисту на підставі оцінки ризиків здійснення домашнього насильства або його повторення. Це відповідає висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19. У випадку застосування обмежувального припису в межах цивільного процесу суд, виходячи з принципу розумності, має оцінити лише підстави для висновку про наявність домашнього насильства, ризику його продовження чи повторного вчинення.

Суд установив, що між заявницею та заінтересованою особою існує конфлікт, який триває протягом значного часу, спричинений розірванням фактичних шлюбних відносин між ними та внаслідок їх подальшого спільного проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок розірвання шлюбних відносин перед вказаними особами постало майнове питання, пов`язане з продажем квартири, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та його доньці - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Небажання продажу кварти ОСОБА_2 до повноліття доньки є наразі головною причиною конфліктів між заявницею та заінтересованою особою.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями учасників справи, переглянутими судом відеозаписами.

Заявниця вказує, що ОСОБА_2 чинить щодо неї домашнє насильство, що виражене, зокрема у психологічному та економічному насильстві, внаслідок чого вона неодноразово зверталась до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявами про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, за результатами розгляду яких уповноваженими особами Дарницького УП ГУНП у м. Києві виносились термінові заборонні приписи стосовно кривдника: 02.02.2025, 03.02.2025, 08.02.2025, 04.03.2025.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.02.2025 у справі № 753/2630/25 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Разом із тим, суд зазначає таке.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25.06.2024 у справі № 753/10147/24 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2024 у справі № 753/19369/24 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2024 у справі № 753/22772/24 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанови набрали законної сили.

Неодноразові висновки судів про відсутність події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 , а саме вчинення домашнього насильства, на переконання суду, свідчать на підтвердження доводів заінтересованої особи про безпідставні виклики заявницею правоохоронних органів з метою психологічного тиску на ОСОБА_2 задля досягнення мети - продажу квартири.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2024 у справі № 753/9929/24 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Адвокат Лашутін С.А., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , оскаржив зазначене рішення, однак постановою Київського апеляційного суду цю скаргу залишено без задоволення.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.01.2025 у справі № 753/728/25 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Рішення набрали законної сили.

Неодноразові висновки судів про відсутність події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 , а саме - вчинення домашнього насильства, на переконання суду, свідчать на підтвердження доводів заінтересованої особи про безпідставні виклики заявницею правоохоронних органів з метою психологічного тиску на ОСОБА_2 задля досягнення мети - продажу квартири.

Надаючи оцінку висновку оцінки потреб сім`ї від 13.12.2024, що є додатком до Акту оцінки потреб сім`ї № 70 від 13.12.2024, складеним Дарницьким районним в місті Києві центром соціальних служб, та відповідно до якого основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини заявниці, є домашнє насильство психологічного та економічного характеру по відношенню до ОСОБА_1 зі сторони її колишнього цивільного чоловіка ОСОБА_2 у присутності їх малолітньої доньки ОСОБА_3 , суд вважає його неналежним доказом вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, оскільки такий висновок побудований виключно на поясненнях, наданих заявницею та її малолітньою донькою, позиція ОСОБА_2 щодо вказаних обставин не з`ясовувалась, іншими доказами обставини, про які зазначала заявниця Дарницькому районному в місті Києві центру соціальних служб, не підтверджуються.

Копія довідки невролога від 21.11.2024 суд також вважає неналежним доказом у справі, оскільки зазначення лікарем причиною неврозоподібного стану дитини психотравматичну ситуацію у сім`ї не свідчить про вчинення домашнього насильства саме ОСОБА_2 .

Досліджені у судовому засіданні та відеозаписи не є достовірними доказами вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, оскільки з відтворених записів неможливо достовірно встановити, хто є ініціатором конфліктних ситуацій, а також що або чиї дії стали їх реальною підставою.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки заявницею не доведено існування ризиків, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» як підставу для встановлення обмежувального припису, матеріали справи не містять доказів потреби у її невідкладному захисті у порядку, передбаченому вказаним Законом, враховуючи те, що неправомірні дії вчиняються як заявницею, так і заінтересованою особою, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 350-1-350-8, 352, 354, 355, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Маркєлова