Справа № 344/4925/25
Провадження № 2/344/2529/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 20.03.2025р. звернулась до Івано-Франківського міського суду з даним позовом.

Позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду з огляду на таке.

Позовна заява має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту, передбаченим приписами ЦПК України (статті 175), зокрема вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Якщо заява, скарга за формою та змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються приписи статті 185 ЦПК України як залишення без руху.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Подана позовна заява в обґрунтування позовних вимог містить: звинувачення судді Городенківського районного суду ОСОБА_3 у справі №342/872/21, який за результатами розгляду позову ОСОБА_2 про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною ухвалив рішення від 27.04.2022р., зокрема катування дитини батьком у змові з суддею, вихід судді за межі позовних вимог, отримання хабаря суддею; звинувачення судді Тлумацького районного суду ОСОБА_4 (номер справи не зазначається, однак ймовірно за долученими доказами до позову справа №342/901/2023, яка передана на розгляд до Івано-Франківського міського суду за підсудністю за позовом ОСОБА_1 про зміну графіку спілкування з дитиною) про розгляд даною суддею справи за порадами іншого судді ОСОБА_3 на виконання злочинного рішення; катування дитини ОСОБА_5 2019 р.н. та нанесення тілесних ушкоджень дитині батьком, а також його батьками, при виконанні рішення суду, що може засвідчити свідок ОСОБА_6 ; незгоду з діями адвоката який представляє батька дитини в іншій судовій справі, а також інші висловлювання, не передбачені вимогами цивільно-процесуального закону, яким має відповідати позов за змістом та формою, що є недопустимим.

Іншого обґрунтування позовна заява не містить.

Отже, позовна заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ЦПК України без зазначення у ній образливих висловлювань із застосуванням будь-яких порівнянь та не зводитись виключно до незгоди по виконанню рішення суду, яке набрало законної сили.

Використання одними учасниками судового процесу образливих слів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті).

З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників ( ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

У висновках Великої Палати Верховного Суду, неодноразово (постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19 та від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19) звернуто увагу на неприпустимість вчинення таких дій (нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників) та вказано, що ці дії суперечать основним засадами (принципами) судочинства, а також його завданню, а з огляду на вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З урахуванням змісту поданого позову, суд вважає викладені обставини позивачем в обгрунтування позову явним проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, у зв`язку з чим позов слід залишити без руху для викладення його у спосіб визначений процесуальним законодавством.

Керуючись ст. 43, 44, 175, 185 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - залишити без руху, надавши позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА