печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі Бурнашовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа, виданого 20 листопада 2023 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/16119/18-ц, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року до суду надійшло вказане подання, в якому приватний виконавець вказує, що в нього на виконанні перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 757/16119/18-ц від 20 листопада 2023 року, виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у загальному розмірі 5097359,48 грн.

Зауважує, що незважаючи на здійснені заходи примусового виконання, борг за рішенням суду не погашений.

Посилаючись на те, що вжиті ним заходи не призвели до виконання судового рішення, а також на те, що на його виклики боржник не з`явився та про причини неприбуття не повідомив, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , а саме до квартири АДРЕСА_1 , з метою встановлення факту перебування/проживання боржника.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2024 року Вовк С.В. заявлено самовідвід від розгляду подання про примусове проникнення до житла боржника.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. від 13.09.2024 року заявлено самовідвід від розгляду подання про примусове проникнення до житла боржника.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Єрмічової В.В. від 20.09.2024 року заявлено самовідвід від розгляду подання про примусове проникнення до житла боржника.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Т.Г. від 17.02.2025 року заявлено самовідвід від розгляду подання про примусове проникнення до житла боржника.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Хайнацького Є.С від 04.03.2025 року заявлено самовідвід від розгляду подання про примусове проникнення до житла боржника.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2025 року, подання про примусове проникнення до житла боржника передано для розгляду судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л.

Від приватного виконавця до суду надійшло клопотання про розгляд подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено що за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Отже, наведені законодавчі норми передбачають можливість примусового проникнення до житла боржника - фізичної особи, при виконанні судових рішень, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла такого боржника. Державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому, наведені положення також свідчать про те, що законодавець передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, і факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, про що до подання додані належні докази.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права, під час прийняття враховує, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Обґрунтовуючи необхідність у примусовому проникненні до житла боржника фізичної особи ОСОБА_1 , виконавцем у поданні зазначено про те, що вжиті ним заходи на виконання судового рішення не призвели до жодних результатів, а саме боржник не з`являвся за викликами до виконавця, про що виконавцем складено відповідні акти.

Отже, приватним виконавцем в обґрунтування необхідності (надання судом дозволу) примусового проникнення до житла - квартири АДРЕСА_1 , зазначено про ігнорування його сповіщень боржником.

Окрім того, надані суду докази намагання проникнення приватним виконавцем до житла боржника стосуються квартири АДРЕСА_2 , проте не долучено до матеріалів справи вимоги державного виконавця про наданна (забезпечення) приватному виконавцю доступу до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 та акту про виїзд приватного виконавця за місцем житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , а також доказів їх направлення боржнику.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого житла.

При цьому, неявка боржника без поважних причин за викликом виконавця, надає право останньому звернутися до суду і вимогами про застосування до нього приводу (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження») чи тягне за собою накладення штрафу (ст. 188-13 згаданого Закону), однак не надає можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи, оскільки жодним чином не свідчить про відсутність добровільної згоди особи, яка ним володіє.

Окрім того, в поданні приватний виконавець зазначає, що у зв`язку необхідністю встановлення факту проживання/перебування боржника за адресою АДРЕСА_3 , останній вирішив звернутись до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Проте, відповідно до пункту 4 частини 3 статті 18 Закону "Про виконавче провадження" під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів допускається за наявності вмотивованого рішення суду примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 13 частини 3 статті 18 Закону "Про виконавче провадження" передбачено право виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

З вищевказаного слід зробити висновок, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи надається з метою вилучення належного боржникові майна, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення, а не для розшуку боржника.

При цьому, розшук боржника регулюється ст. 438 ЦПК України.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні подання необхідно відмовити з огляду на його необґрунтованість.

Керуючись ст. 18,19,22 Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 260, 261, 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа, виданого 20 листопада 2023 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/16119/18-ц- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Л. Бусик