Справа № 724/3276/24
Провадження № 2/724/52/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання недійсним рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Єфтемій Р.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання недійсним рішення.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 , є користувачем земельної ділянки, яка знаходиться в м. Хотин Чернівецької області площею 10,0000 га кадастровий номер :01:016:0069 наданою для ведення фермерського господарства на підставі укладеного з Хотинською міською радою договору оренди земельної ділянки від 16.11.2015. Земельна ділянка передана в оренду позивачеві строком на 7 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 3% від нормативної вартості земельної ділянки, тобто 7550,52 грн з урахуванням щорічного коефіцієнта інфляції. Згідно п.12 договору Орендна плата сплачується виключно в грошовій формі на розрахунковий рахунок Хотинської міської ради. Внесення орендної плати оформляється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. На підставі цього договору оренди за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.04.2016 було зареєстроване право оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право 14347799.

Рішенням Хотинської міської ради №704/68/20 від 01.10.2020 «Про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою», з врахуванням рішення Хотинської міської ради №458/24/23 від 27.01.2023 «Про внесення змін в рішення Хотинської міської ради», позивачу надано дозвіл на продовження договору оренди вищевказаної земельної ділянки загальною площею 10,0000 га, кадастровий номер :01:016:0069, для ведення фермерського господарства терміном на 25 років.

Як вбачається з протоколу засідання постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи Хотинської міської ради від 10.09.2020 підставою для прийняття рішення Хотинської міської ради №704/68/20 від 01.10.2020 про надання дозволу на продовження договору оренди земельної ділянки терміном на 25 років стало відповідне звернення позивача. Земельна ділянка використовується позивачем відповідно до цільового призначення для вирощування посівних культур, орендна плата сплачується вчасно і у повному розмірі. Зокрема, за користування земельною ділянкою сплачено орендної плати за 2022 рік згідно квитанції АТ «Ощадбанк» №6 від 04.11.2022 11018 грн., за 2023 згідно квитанції АТ «Ощадбанк» №83 від 24.08.2023 - 11018 грн.

Враховуючи те, що відповідачем як власником земельної ділянки відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки від 16.11.2015 підготовлені не були та позивачеві для підписання не надавалися, позивач 28.03.2024 звернувся до відповідача Хотинської міської ради з заявою, якою просив підготувати відповідні зміни до договору та повідомити його для їх підписання. Проте вказана заява відповідачем була залишена без відповіді.

Вказує, що рішенням 36 сесії VIII скликання Хотинської міської ради №679/36/24 від 07.06.2024 «Про скасування рішень Хотинської міської ради» скасовано вищезазначені рішення Хотинської міської ради від 01.10.2020 №704/68/20 «Про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою» та від 27.01.2023 №458/24/23 «Про внесення змін в рішення Хотинської міської ради» Пунктом 3 цього рішення постановлено опублікувати його на офіційному веб-сайті Хотинської міської ради. Згідно преамбули цього рішення №679/36/24 від 07.06.2024, вказане рішення прийняте відповідачем з метою дотримання Конституційних норм в частині повноважень органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, приведення у відповідність із законодавством рішень з питань регулювання земельних відносин, керуючись Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні.

Зазначене рішення відповідачем Хотинською міською радою було прийнято без згоди та відома позивача. На дату подачі цього позову на офіційному веб-сайті Хотинської міської ради (https://khotyn.dosvit.org.ua) вказане рішення не опубліковане, а про його зміст позивач дізнався отримавши відповідь на відповідний адвокатський запит. Вважаю вказане рішення незаконним та таким, що порушує права позивача на користування земельною ділянкою.

Тобто, рішення Хотинської міської ради №704/68/20 від 01.10.2020, з врахуванням рішення №458/24/23 від 27.01.2023, є актом індивідуальної дії, на підставі якого у позивача виникло право на продовження користування земельною ділянкою, а тому відповідач не мав законодавчо визначених підстав для скасування такого рішення.

З огляду на вказане, просить суд визнати рішення 36 сесії VIII скликання Хотинської міської ради №679/36/24 від 07.06.2024 «Про скасування рішень Хотинської міської ради» недійсним та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

02.10.2024 від Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що своїм рішенням Хотинська міська рада від 01 жовтня 2020 року № 704/68/20 в порушення Закону України «Про оренду землі», Земельного кодексу України надала дозвіл ОСОБА_1 на продовження договору оренди на земельну ділянку, загальною площею 10,0000 га, кадастровий номер :01:016:0058 для ведення фермерського господарства в м. Хотин терміном на 25 років, хоча у зверненні прохання стосувалось терміну 49 років. Приймаючи означене рішення Хотинська міська рада в особі постійної профільної комісії та депутатського корпусу припустилася ряд грубих помилок, які не могли бути впровадженні у життя. Зокрема невірно вказані: власне ім`я орендаря « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 » й останні дві цифри кадастрового номеру земельної ділянки: замість «69» надруковано «58». Окрім цього, позивач ОСОБА_1 до міської ради спрямував заяву, а не лист-повідомлення, як того вимагає частина друга стаття 33 Закону України «Про оренду землі». Й до листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк позивач (орендар) не додав проект договору ( частина третя статті 33 Закону).

Ще однією передумовою скасування рішень Хотинської міської ради стало використання орендарем ОСОБА_1 земельної ділянки не за цільовим призначенням, адже й до сьогодні позивач не реалізував обов`язок на створення фермерського господарства, що безпосередньо пов`язане з наданням (передачею) йому земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства, що створило передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання в користування земель комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою без проведення земельних торгів.

Відповідно до пункту 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка 01.02. для ведення фермерського господарства. Згідно з пунктом 15 Договору, земельна ділянка передається в оренду 01.02 для ведення фермерського господарства. Невиконання цих умов позивачем були порушені істотні умови договору оренди землі щодо цільового використання земельної ділянки, що є самостійною правовою підставою для розірвання договору оренди землі. Такої позовної вимоги Хотинська міська рада не заявляла, але використала це право, відмовивши у поновленні договору оренди землі шляхом прийняття рішення від 26.01.2024 № 624/33/24 «Про припинення договору оренди землі (земельної ділянки)». Якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою протягом місяця після спливу строку дії договору оренди та за відсутності письмових заперечень орендодавця, то такий договір вважається поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, тобто на 7 років, а не на 25 як узгодила комісія, чи 49 років про які у своїй заяві згадував позивач ОСОБА_1 ..

Вказує, що ОСОБА_1 , заздалегідь був поінформований про кінцеву дату Договору оренди земельної ділянки, адже у своєму розпорядженні мав примірник Договору, про те не вжив заходів для явки до Хотинської міської ради, не скористався вчасно своїм правом на поновлення договору оренди земельної ділянки, (шляхом неухильного виконання приписів статті 33 Закону України «Про оренду землі»), ні в 2020 році ні розпочинаючи з січня 2023 року, його поведінка свідчить про свідоме затягування реалізацій рішень, нехтування своїм правом, що вказує на свідоме ігнорування приписів викладених у рішеннях. Водночас ОСОБА_1 й до сьогодні не подав лист- повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк та не додав проект договору. Між тим, оскаржуване рішення було розміщене на офіційному веб сайті Хотинської міської ради, і у вільному доступі перебуває й до тепер.

З урахуванням викладеного, зазначає, що рішення Хотинської міської ради від 01 жовтня 2020 року № 704/68/20 «Про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою» та від 27 січня 2023 року № 458/24/23 «Про внесення змін в рішення Хотинської міської ради», які були скасовані рішенням Хотинської міської ради від 07 червня 2024 року № 679/36/24 «Про скасування рішень Хотинської міської ради» з мотивів їх невідповідності Конституції та законам України, не підлягають поновленню, а рішення № 679/36/24 скасуванню зокрема. Підставами для прийняття цього рішення стали відсутність будь-яких правовідносин, які так і не виникнули відповідно до приписів рішень № № 704/68/20 та 458/24/23, не пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів й не знайшли своєї реалізації після якої б вичерпали свою дію.

В момент скасування означених рішень, правовідносини, які ці рішення повинні були врегулювати, припинили своє існування так і не розпочавшись, й втратили своє першочергове значення внаслідок закінчення строку договору оренди, на який його було укладено, що зафіксовано у рішенні Хотинської міської ради від 26.01.2024 року № 624/33/24 та проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельних ділянок відповідно до рішення Хотинської міської ради від 29.02.2024 року № 651/34/24.

На підставі вищевикладеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Хотинської міської ради в повному обсязі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.09.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 16.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні, посилаючись на доводи вказані в позовній заяві просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Хотинської міської ради - Гіждівський В.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав та посилаючись на доводи вказані у відзиві на позовну заяву просив у їх задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи та докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що договором оренди земельної ділянки від 16.11.2015 року земельна ділянка 01.02 для ведення фермерського господарства, загальною площею 10 га, землі сільськогосподарського призначення, кадастровий №:01:016:0069, нормативна грошова оцінка якої становить 251684 грн, передана в оренду ОСОБА_1 строком на 7 років, починаючи з дати державної реєстрації вказаного договору.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за №68504635 від 20.09.2016 року вбачається, що за ОСОБА_5 26.04.2016 року зареєстрована земельна ділянка кадастровий № :01:016:0069 площею 10 га для ведення фермерського господарства на підставі договору оренди земельної ділянки від 16.11.2015 року укладеного на 7 років з правом пролонгації.

Копіями квитанцій ТВБВ №10025/0112 від 04.11.2022 року та ТВБВ 10025/0112 від 24.08.2023 року підтверджено внесення ОСОБА_1 , земельного податку на виконання умов договору оренди.

Відповідно до копії протоколу засідання постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи Хотинської міської ради від 10.09.2020 року вбачається, що на засіданні комісії розглядали звернення гр. ОСОБА_1 «Про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою» та рекомендувала надати земельну ділянку №:01:016:0069 площею 10 га в оренду терміном на 25 років.

З витягу із рішення 68-ї сесії Хотинської міської ради VІІ скликання за №704/68/20 від 01.10.2020, вбачається, що надано дозвіл ОСОБА_6 на продовження договору оренди на земельної ділянки кадастровий №:01:016:0058, площею 10 га для ведення фермерського господарства м. Хотин, терміном на 25 років.

Крім цього, рішенням 24 сесії VIII скликання Хотинської міської ради за №458/24/23 від 27.01.2023 року внесено зміни в пункт 20 рішення 68 сесії Хотинської міської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою» від 01.10.2020 року №704/68/20, замінивши слова « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » та в кадастровому номері дві останні цифри «58» виправити на «69».

Рішенням 33 сесії 8 скликання Хотинської міської ради №624/33/24 від 26.01.2024 року про припинення оренди землі (земельної ділянки) вирішено припинити договір оренди землі (земельної ділянки) від 16.11.2015 року для ведення фермерського господарства площею 10 га, кадастровий № :01:016:0069. Дата закінчення дії договору оренди землі обчислюється від дати його укладання, тобто 16.11.2023 року.

28.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Хотинської міської ради із заявою в якій просив підготувати відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки від 16.11.2015 року на підставі рішень Хотинської міської ради №704/68/20 від 01.10.2020 та № 458/24/23 від 27.01.2023 та повідомити його для прибуття для їх підписання.

Проте, рішенням 36 сесії VIII скликання Хотинської міської ради № 679/36/24 від 07.06.2024 року скасовано рішення Хотинської міської ради від 01 жовтня 2020 року № 704/68/20 «Про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою» та рішення Хотинської міської ради від 27.01.2023 року № 458/24/23 «про внесення змін в рішення Хотинської міської ради».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 792 ЦК України та ч. 9 ст. 93 ЗК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Стаття 33 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, чинній до 16.07.2020 року) мала назву «поновлення договору оренди землі» та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1 цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч.2 цієї статті).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч.3 ст.33 цієї статті).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4 цієї статті).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5 цієї статті).

Частина 6 ст.33 цього Закону встановлювала, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). За приписами ч.8 цієї статті додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку, а положення ч.11 цієї статті зазначали, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Здійснюючи тлумачення норм ст.33 ЗУ «Про оренду землі», Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19 сформулювала висновок, що ч.ч.5, 6 цієї статті встановлюють загальне та спеціальне правило продовження орендних правовідносин: за загальним правилом, викладеним у ч.5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду. Спеціальне правило, викладене у ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19, від 10.04.2018 року у справі №594/376/17-ц, від 22.09.2020 року у справах №313/350/16-ц та №159/5756/18, від 05.07.2023 року у справі №904/8884/21).

У постанові від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим, а єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, саме шляхом укладення згаданої у ч.ч.3, 5 8, 11 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті.

Разом з тим, 16.01.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» (далі Закон №340-IX), а відповідні положення п.8, з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень з 16.07.2020), яким ст.33 ЗУ «Про оренду землі», яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.

Розділ IX «Перехідні положення» ЗУ «Про оренду землі» доповнений абз.3, 4 такого змісту: «договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені ст.33 цього Закону та ст.126-1 ЗК України.

Верховний Суд зазначає, що Закон №340-IX істотно змінив редакцію ст.33 ЗУ «Про оренду землі», яка тепер стосується лише переважного права орендаря (ч.ч.1-5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі»). Поновлення ж договору (ч.6 попередньої редакції ст.33) тепер регулюється ст.126-1 ЗК України.

При цьому, відповідно до абз.4 роз. «Перехідні положення» ЗУ «Про оренду землі» правила, визначені ст.126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом №340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Верховний Суд у постановах від 23.11.2023 року у справі №906/1314/21, від 13.02.2024 року у справі №910/743/23 сформулював висновок про те, що набрання чинності відповідними законодавчими змінами означає, що вимога про укладення додаткового договору (угоди) в порядку поновлення договору не є належною, адже ст.126-1 ЗК України передбачає для процедури поновлення інший механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі (натомість договір вважається поновленим, якщо жодна із сторін не заявила до реєстру про виключення відомостей про поновлення). Разом з тим, як уже зазначено, умова про поновлення договору взагалі не може встановлюватися в договорі оренди землі щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, визначених ч.1 ст.126-1 ЗК України.

Тобто, поновлення договорів оренди земель державної та комунальної власності в процедурі, зазначеній в ст.126-1 ЗК України, за загальним правилом заборонено.

З наведеного вбачається, що зміст поняття «поновлення договору оренди», про яке йдеться у абз. 4 роз. «Перехідних положень» ЗУ «Про оренду землі» базується саме на положеннях ст.126-1 ЗК України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах. Натомість укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене ч.1 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» у редакції, чинній до внесення змін Законом №340-IX, базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору. Тому поняття «поновлення договору оренди», про яке йдеться у абз.4 роз. «Перехідні положення» ЗУ «Про оренду землі», та поняття «поновлення договору оренди», яке містилось у ЗУ «Про оренду землі» у попередній редакції, є змістовно різними.

Аналогічний висновок щодо застосування вказаних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 23.11.2022 року у справі №906/1314/21.

Таким чином, відсутність заперечень з боку орендодавця та дії орендаря з послідуючим прийняттям за його зверненням уповноваженим органом рішення в 2020 році про продовження дії оренди на 25 років, строк якого спливав 16.11.2022 року, свідчать про автоматичне пролонгацію договору оренди земельної ділянки і у зв`язку з набранням чинності Законами України № 2698-IX та №340-IX укладення додаткової угоди не передбачала.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з п. б, ч. 1 ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Положенням ст. 59 Закону № 280/97-ВР стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування, дано офіційне тлумачення в Рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009.

В абз. 3 п. 3 цього Рішення зазначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу й самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно з абз. 1 п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 органи місцевого самоврядування приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Абзацами 5 та 6 п. 5 цього Рішення визначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує у громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що у зв`язку з прийняттям Хотинською міською радою рішення від №704/68/20 від 01.10.2020, яким надано дозвіл ОСОБА_6 на продовження договору оренди на земельної ділянки кадастровий №:01:016:0058, площею 10 га для ведення фермерського господарства м. Хотин, терміном на 25 років, у позивача виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних та охоронюваних законом інтересів, і він, як суб`єкт цих правовідносин, не надавав згоди на їх зміну чи припинення.

Верховний Суд в свої постановах зауважує, що розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі №554/4741/19, від 18 квітня 2022 року в справі №520/1185/16-ц, від 08 лютого 2022 року в справі №209/3085/20, від 05 вересня 2022 року в справі №519/2-5034/11).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Добра совість це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (див. постанову Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №390/34/17, від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14-ц.

Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2024 року, справа №567/3/22 нагадала, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 450/2286/16-ц (провадження № 61-2032св19)).

Таким чином ОСОБА_1 завчасно звернувся до орендодавця із заявою, і як наслідок рішенням Хотинської міської ради №704/68/20 від 01.10.2020 року «Про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою», з врахуванням рішення Хотинської міської ради №458/24/23 від 27.01.2023 «Про внесення змін в рішення Хотинської міської ради», позивачу надано дозвіл на продовження договору оренди вищевказаної земельної ділянки загальною площею 10 га, кадастровий №:01:016:0069, для ведення фермерського господарства терміном на 25 років, що свідчить про наявність у позивача волевиявлення на укладення/продовження з відповідачем договору оренди землі на новий строк, а наявність рішення про продовження дії на 25 років свідчить про його пролонгацію. Отже органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов Позов ОСОБА_1 до Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання недійсним рішення підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову на відповідача.

Тому з відповідача на корись позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 60, 76-81, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання недійсним рішення - задовольнити.

Визнати рішення 36 сесії VІІІ скликання Хотинської міської ради № 679/36/24 від 07.06.2024 «Про скасування рішень Хотинської міської ради» - недійсним.

Стягнути з Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області (адреса місця знаходження: Чернівецька область, Дністровський район, м. Хотин, вул. О.Кобилянської, 2А, ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07.03.2025 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ