УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 752/26456/23

провадження № 61-2672ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши заяву Державної установи «Фонд енергоефективності» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Фонд енергоефективності» про визнання неправомірним та скасування наказу про скорочення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду указаним позовом, у якому просила: визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи «Фонд енергоефективності» від 14 листопада 2023 року № 158-к/тр про звільнення її із посади начальника юридичного відділу Державної установи«Фонд енергоефективності»; поновити її на посаді начальника юридичного відділу Державної установи «Фонд енергоефективності» з 15 листопада 2023 року; стягнути з Державної установи «Фонд енергоефективності» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 листопада 2023 року по дату винесення рішення суду; стягнути з Державної установи «Фонд енергоефективності» моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн, судовий збір з вимог про стягнення моральної шкоди та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 65 000,00 грн; а також допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

11 квітня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва ухвалив рішення, яким відмовив ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Київський апеляційний суд своєю постановою від 28 січня 2025 року задовольнив частково апеляційну скаргу, скасував рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 квітня 2024 року та ухвалив нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав незаконним та скасував наказ Державної установи «Фонд енергоефективності» від 14 листопада 2023 року № 158-к/тр про звільнення ОСОБА_1 із посади начальника юридичного відділу Державної установи «Фонд енергоефективності».

Поновив ОСОБА_1 на посаді начальника юридичного відділу Державної установи «Фонд енергоефективності» з 15 листопада 2023 року.

Стягнув з Державної установи «Фонд енергоефективності» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 листопада 2023 року по 28 січня 2025 року в розмірі 766 187,48 грн з вирахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Стягнув з Державної установи «Фонд енергоефективності» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4 000,00 грн.

В задоволенні іншої частині позову ОСОБА_1 відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

03 березня 2025 року Державна установа «Фонд енергоефективності» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити без змін рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 квітня 2024 року.

Верховний Суд своєю ухвалою від 06 березня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Державної установи «Фонд енергоефективності» на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року та витребував з Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу № 752/26456/23

06 березня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява Державної установи «Фонд енергоефективності», в якій заявник просить зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року в частині стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_1 .

Заява мотивована обставинами, які ускладнять або унеможливлять поворот виконання оскарженого рішення у разі його скасування за статтею 444 ЦПК України, а в частині виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 766 187,48 грн, відповідач, у випадку скасування рішення, не матиме можливості просити суд про поворот виконання судового рішення в цій частині відповідно до частини другої статті 445 ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Вказані у заяві доводи містять підстави для висновку про те, що заявлене у ній клопотання є обґрунтованим та існує необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення.

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню (пункт 2 частини першої статті 430 ЦПК України), тому в цій частині судове рішення не підлягає зупиненню. Отже, постанова Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року в цій частині підлягає негайному виконанню, а тому не підлягає зупиненню.

Наведені заявником доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року в частині, що не підлягає негайному виконанню, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 430, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву Державної установи «Фонд енергоефективності» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року задовольнити частково.

Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, за виключенням стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов