ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2025 року м. Кропивницький

справа № 388/2471/23

провадження № 22-ц/4809/78/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кононенко Микола Миколайович;

відповідач: Приватне сільськогосподарське підприємство «Золота Марія».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Золота Марія» на заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2024 року, у складі головуючого судді Степанова С.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Золота Марія» про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим у зв`язку із закінченням строку дії договору, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Золота Марія» про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим у зв`язку із закінченням строку дії договору.

В обгрунтування позову вказувала, що є власником земельної ділянки, площею - 6,06 га , з кадастровим номером :02:000:0069, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії КР № 099457, виданий 02 жовтня 2003 року Василівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області.

Зазначала, що 16 липня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди землі та 20 липня 2013 року було зареєстровано право оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право: 1765202.

22 липня 2013 року ОСОБА_1 та ПСП «Золота Марія» підписали акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (Додаток № 1 до договору) та акт приймання-передачі об`єкта оренди (Додаток № 2 до договору).

Позивачка вказувала, що пунктом першим договору оренди землі від 16.07.2013 визначено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Долинського району, кадастровий номер земельної

ділянки :02:000:0069, загальна площа-6,0551 га.

В пункті 8 договору оренди земельної ділянки сторони договору погодили, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії цього договору орендар має переважне право на його поновлення на той самий строк і на тих самих умовах, відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі». Якщо орендодавець не пізніше, ніж за 15 днів до закінчення строку дії цього договору письмово не повідомив орендаря про намір його припинення, тоді договір вважається поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, передбачених цим договором оренди. Посіви та врожай сільськогосподарських культур, які будуть знаходиться на земельній ділянці на момент закінчення строку дії даного договору, належать орендарю і він має право на його збирання з послідуючою оплатою з фактичне користування землею у розмірі, визначеному п.9 даного Договору.

Зазначала, що не бажаючі поновлювати строк дії договору оренди земельної ділянки, нею було 26.04.2023 направлено лист повідомлення на адресу відповідача про відсутність наміру поновлювати спірний договір оренди землі на новий строк, який був вручений відповідачу 02 травня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Посилалася на те, що у відповідності до абзацу 1 пункту 35 договору оренди земельної ділянки від 16 липня 2013 року дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Вважала, що договір оренди земельної ділянки без номеру від 16 липня 2013 року є припиненим з 21 липня 2023 року.

Крім того посилалася на те, що з 16 липня 2020 року набули чинності зміни до Земельного кодексу України, а саме главу 19 вказаного кодексу було доповнено ст.126-1, яка чітко визначає порядок поновлення договорів та порядок вчинення дій сторонами.

Проте, такі зміни стосуються договорів оренди земельних ділянок, які укладаються чи до яких вносяться зміни після 16 липня 2020 року Законом № 340-ІХ.

Вважала, що до договорів оренди земельних ділянок, укладених до набрання чинності п.п.4 п. 1 розділу І Закону № 340-ІХ застосовуються правила, що діяли на момент їх укладення. Виходячи з цього, врегулювання спірних правовідносин здійснюється на підставі договору оренди землі та Закону України «Про оренду землі».

Позивачка вказувала, що неодноразово намагалася підписати акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки за місцезнаходженням відповідача, але за відсутності керівництва на місці не виявилося можливим.

Тому, 12 жовтня 2023 року позивачка направила на адресу відповідача лист-повідомлення та акти приймання-передачі (повернення) земельної ділянки в зв`язку з припиненням договору оренди земельної ділянки та просила підписати два примірники акту та один примірник повернути на її адресу. Зазначений лист відповідач отримав - 17 жовтня 2023 року, але акт приймання - передачі не був оформлений.

Позивачка посилаючись на Закон України «Про оренду землі» та на умови спірного договору оренди землі просила визнати припиненим спірний договір оренди земельної ділянки, у зв?язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2024 року позов задоволено.

Визнано припиненим договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0069, загальною площею - 6,0551 га, розташованої на території Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, укладений 16 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ПСП «Золота Марія», зареєстрований 20 липня 2013 року, у зв`язку із закінченням 20 липня 2023 року строку дії договору.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що позивачкою не було дотримано вимог щодо надіслання відповідачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні спірного договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору, як того вимагає ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» ,в редакції на час укладення спірного договору.

Вказує на те, що обов?язковими умовами, за наявності яких відповідач має право на поновлення договору оренди на той же строк та на тих же умовах відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є: продовження орендарем користування земельною ділянкою із належним виконанням обов?язків за договором, відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки протягом місяця після закінчення строку договору, орендар вчинив необхідні дії для укладення додаткової угоди на виконання ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Посилається на те, що позивач, як орендодавець, не скористався своїм правом на заперечення в поновленні договору оренди землі в місячний строк після закінчення договору оренди відповідно до ч. ч. 6-8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачка не подавала, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа призначена до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Задовольняючі позов суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем права власності позивачки на земельну ділянку виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею - 6,06 га , з кадастровим номером :02:000:0069, розташованої на території Василівської сільської ради є ОСОБА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії КР № 099457, виданий 02 жовтня 2003 року Василівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що 16.07.2013 укладено договір оренди землі між ОСОБА_1 та ПСП «Золота Марія».

З пункту першого зазначеного договору вбачається, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Долинського району, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0069, загальна площа -6,0551 га.

Пунктом восьмим цього договору сторони погодили, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії цього договору орендар має переважне право на його поновлення на той самий строк і на тих самих умовах, відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі». Якщо орендодавець не пізніше, ніж за 15 днів

до закінчення строку дії цього договору письмово не повідомив орендаря про намір його припинення, тоді договір вважається поновлений на той самий строк і на тих самих умова,передбачених цим договором оренди. Посіви та врожай сільськогосподарських культур, які будуть знаходиться на земельній ділянці на момент закінчення строку дії даного договору, належать орендарю і він має право на його збирання з послідуючою оплатою з фактичне користування землею у розмірі, визначеному п.9 даного Договору (а.с. 12-14).

20.07.2013 внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 1765202 (а.с., 10).

22 липня 2013 року ОСОБА_1 та ПСП «Золота Марія» підписали акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (Додаток № 1 до договору) та акт приймання-передачі об`єкта оренди (Додаток № 2 до договору) (а.с. 15).

26.04.2023 не бажаючі поновлювати строк дії договору оренди земельної ділянки, позивачкою було направлено лист повідомлення на адресу відповідача про відсутність наміру поновлювати договір оренди на новий строк, просила не вчиняти будь-яких дій для поновлення договору оренди земельної ділянки.

Вказаний лист повідомлення відповідач отримав 02 травня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 17,18).

12.10.2023 ОСОБА_1 направила до директора ПСП «Золота Марія» лист повідомлення з нагадуванням, що вона повідомила про відсутність наміру поновлювати договір оренди землі, а відповідач у свою чергу у відповідності до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» зобов?язаний повернути їй земельну ділянку.

Разом із листом повідомленням позивачка направила акт прийому - передачі земельної ділянки (а.с. 20,21).

Зазначений лист повідомлення відповідач отримав 17 жовтня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 23).

Звернувшись із даним позовом до суду позивачка наголошувала на порушення її прав, оскільки відповідач не підписує акт прийому-передачі земельної ділянки і вона не має документа, який підтверджує припинення договору оренди земельної ділянки та позбавлена можливості зареєструвати припинення договору оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та розпоряджатися своєю земельною ділянкою.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем порушено право власності позивача на земельну ділянку.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» № 340-ІX (далі Законом № 340-ІХ) внесені зміни до законодавства України, якими Закон України «Про оренду землі» доповнено статтею 32-2 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено статтю 33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк», а ЗК України доповнено статтею 126-1 «Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови». У частині зазначених змін і доповнень Закон № 340-ІХ набрав чинності 16 липня 2020 року.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що ПСП «Золота Марія» продовжує користуватися земельною ділянкою, належно виконує свої обов?язки згідно спірного договору, а позивач у свою чергу протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди землі не подала свої заперечення (відмову) щодо поновлення договору оренди, з посиланням на ст.. 33 Закону України «Про оренду землі».

Вказані доводи є безпідставними з огляду на таке.

Встановлено, що договір оренди укладений 16.07.2013, а 20.07.2013 внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку з набранням чинності Законом № 340-IX розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами 3 і 4, якими унормовано, що договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом № 340-IX, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (у новій редакції) та статтею 126-1 ЗК України.

Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом № 340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Отже, з урахуванням унормованих розділом IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правил дії Закону № 340-IX в часі до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція, чинна станом на

16 липня 2013 року, тобто на момент укладення договору оренди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач (орендар) з листом повідомленням до орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі не звертався.

Згідно з пунктом 8 договору у випадку, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих же умовах, які були передбачені договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі 903/1030/19 зазначено, що конструкція статті 33 Закону України «Про оренду землі» до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє,покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

У справі, яка переглядається, орендар (ПСП «Золота Марія») не повідомляв орендодавця ( ОСОБА_1 ) про намір поновити строк дії договору оренди землі, а орендодавець у свою чергу повідомила про своє не бажання поновлювати дію договору оренди земельної ділянки, зокрема у листі від 26 квітня 2023 року (а.с. 17)

Суд першої інстанції встановивши, що орендодавець висловила своє небажання продовжувати дію договору оренди, дійшов правильного висновку про припинення дії спірного договору оренди землі у зв?язку із закінченням строку дії договору.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Рішення суду першої інстанції є достатньо вмотивованим і містить висновки щодо питань, які мають значення для вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Золота Марія» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2024 рок залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний