Справа № 274/8850/24 Провадження № 2/0274/434/25 РІШЕННЯ
25.02.2025 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
представника позивача - адвоката Ковальчука А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку,
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить:
- надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасові багаторазові виїзди за кордон малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, країн Європейського союзу для розвитку кругозору, світогляду та духовності, оздоровлення без дозволу ( без згоди ) та супроводу батька - ОСОБА_2 , до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шістнадцятирічного віку в супроводі матері або інших осіб, уповноважених матір`ю, на супровід дитини;
- надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлювати та видавати проїзні документи на право виїзду за кордон малолітньому сину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України без дозволу (без згоди) батька - ОСОБА_2 .
Позов обґрунтовано тим, що 01.07.2014 між сторонами було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.09.2019, справа № 274/1094/19. У шлюбі у сторін народився син, який проживає разом з позивачем. З часу розірвання шлюбу, відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Відповідач чинить позивачу перешкоди у здійсненні нею заходів, які спрямовані на покращення здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зокрема відповідач відмовляється надавати дозвіл на виїзд сина за кордон для відпочинку та оздоровлення.
Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 14.11.2024 відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 15.01.2025 закрито проведення підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив його задовольнити.
Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, останній не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою на підставі ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини справи, норми права, які підлягають застосуванню, висновки та мотиви суду
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13.10.2015.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.09.2019, справа № 274/1094/19 позов ОСОБА_1 задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 01.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, а/з № 315 - розірвано.

17.09.2024 ОСОБА_1 направила до ОСОБА_2 звернення з проханням надати нотаріально завірений дозвіл на багаторазове вивезення за кордон сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено положеннями ст. 7 СК України, згідно яких жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї; дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. ст. 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого ч. 5 цієї статті.

Водночас спір щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, може бути вирішений органом опіки та піклування чи судом (ст. ст. 158, 159 СК України).

Приписи ч. 1 ст. 33 Конституції України гарантують кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згода батьків на виїзд громадянина України, який не досяг 16-річного віку, за кордон оформляється у вигляді заяви, на якій справжність підпису батьків засвідчується нотаріально. Для оформлення нотаріальної згоди батьку (матері), а в разі виїзду дитини до 16 років зуповноваженою особою - обом батькам, потрібно надати нотаріусу оригінали паспортів, реєстраційних номерів облікових карток платників податків і свідоцтва про народження дитини.

Виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, можливий у супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування.

Нотаріальне посвідчення згоди другого з батьків для цього не потрібно.

В умовах воєнного стану виїзд за кордон дітей з одним з батьків дозволяється без нотаріально посвідченої згоди іншого з батьків (усиновлювачів).

Умови перетинання державного кордону громадянами України у період дії воєнного стану, зокрема дітьми, дітьми з інвалідністю; дітьми, хворими на тяжкі захворювання; дітьми-сиротами, дітьми, позбавленими батьківського піклування визначено пунктами 21-25 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Відповідно до п. 2 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право: виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону.

Аналіз норм чинного законодавства вказує на те, що позивач не позбавлена можливості здійснити перетин кордону без згоди батька.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

ІV. Розподіл судових витрат

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП відомості відсутні, паспорт серії НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 07.03.2025.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА