Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/272/25
Номер провадження2/711/681/25
06 березня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Шульга А.В.
відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Звенигородської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька,-
Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 травня 2021 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого вони мають малолітню дитину, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».
Спільне життя у них не склалося, починаючи з грудня 2023 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного побуту та бюджету. Після фактичного припинення шлюбних відносин малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишився проживати разом з нею.
Рішенням Придніпровського районного суду від 11 червня 2024 року у справі № 711/3151/24 шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.05.2021 у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 700 розірвано. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_7 ».

Також, рішенням суду у справі № 711/3151/24 стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки Центрально-Південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України (далі - «ЦПМУ ДМС») № 7117-000029695 про реєстрацію особи громадянином України 24 квітня 2024 малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 відповідно до рішення ЦПМУ ДМС № 55/2024 від 09 квітня 2024 набув громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України».

На підставі вищевказаної довідки малолітньому ОСОБА_5 26 липня 2024 року було видано паспорт громадянина України (ID) № НОМЕР_4 , виданий органом 7110.

Вказує, що для забезпечення житлових прав дитини у неї виник намір зареєструвати малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою своєї реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

З цією метою вона 22 листопада 2024 звернулася до органу реєстрації - виконавчого комітету Звенигородської міської ради про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, їй було відмовлено у реєстрації місця проживання малолітньої дитини, оскільки, відповідачем не було надано письмової згоди батька.

Позивачка вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням, щоб останній надав згоду на реєстрацію дитини за місцем її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Проте, відповідач безпідставно відмовляє у наданні такого дозволу, що суперечить інтересам малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, вона на сьогодні фактично позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Як наслідок, малолітня дитина сторін до теперішнього часу залишається не зареєстрованою за жодною адресою.

Просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 211,20 грн.

17 січня 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу термін для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

27 січня 2025 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Адвокат Драгоман Олег Олександрович в судове засідання надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Також зазначив, що на задоволенні позовних вимог наполягає та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого повідомлення за останньою зареєстрованою адресою проживання.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Звенигородської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши через електронну адресу суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Також зазначили, що при прийнятті рішення по даній справі покладаються на розсуд суду.

Суд на підставі ст. ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.

Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).

Судом встановлено, що сторони з 29 травня 2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 211 червня 2024 року (справа № 711/3151/24).

Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/014241297 від 26.11.2024, наданого Звенигородською територіальною громадою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 26.07.2011 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до матеріалів справи, 22 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Виконавчого комітету Звенигородської міської ради з Заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається з відмітки на вищевказаній заяві, у реєстрації місця проживання відмовлено, оскільки, особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості. Відсутня згода батька на реєстрацію дитини.

Частиною 1 ст. 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За змістом ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 16 і 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку.

Пунктом 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) встановлено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Байт і Кеннеді проти Німеччини , справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 11,18 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Враховуючи вищевикладене та ой факт, що отримати в добровільному порядку згоду батька на реєстрацію дитини не вбачається можливим, відповідач ухилився від участі в розгляді цієї справи та жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд, з урахуванням найкращих інтересів малолітньої дитини, вважає, що в інтересах саме дитини необхідно надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю, за адресою: АДРЕСА_3 без письмової згоди батька ОСОБА_2 .

А тому, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Звенигородської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають повному задоволенню.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись п. 16, 17, 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), ст. 29, 242 ЦК України, ст. 141, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. 2, 10-13, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Звенигородської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 разом з матірю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 березня 2025 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб