(2/199/1705/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

24.02.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., за участю секретаря Мацак А.О., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що вона володіє 4/10 (2/5) часткою у праві спільної часткової власності на житловий будинок літ. А1 загальною площею 107,5 кв.м., житловою площею 59,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 05.11.2024, реєстровий № 3333, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В. та свідоцтва про право ш спадщину від 19.05.2020 року, реєстровий № 1-299, виданого нотаріусом Четверте дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В.

Співвласником вищезгаданого житлового будинку є відповідач ОСОБА_2 , якій належить 3/5 частини у праві спільної часткової власності на житловий будинок літ. А1 загальною площею 107,5 кв.м., житловою площею 59,1 кв.м.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці загальною площею 592 кв.м., що перебуває у комунальній власності.

Вищезгаданий будинок фактично поділено співвласниками на два окремі будинки, кожен має окремий вхід. Відтак, позивач користується приміщеннями 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6, а відповідач - приміщеннями 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, згідно плану будинку садибного типу, літера А, відображеному в Технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . виготовленому 12.03.2020 року.

Проте, вже більше року вони не можуть дійти згоди щодо порядку користування прибудинковою територією, між співвласниками постійно виникають конфлікти, відповідач постійно чинить шкоду у доступі позивача до прибудинкової території та господарських будівель і споруд, належних до будинку.

У зв`язку з чим просила суд виділити в натурі позивачу 2/5 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в окремий об`єкт нерухомого майна, та визнати за нею право власності на даний об`єкт нерухомого майна. А також припинити неї право спільної часткової власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами для сторін.

Ухвалою суду від 08 січня 2025 року відкрито провадження по даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, надавши пояснення, що оскільки дійти згоди між сторонами не представляється можливим, відповідач погоджується на виділ в натурі частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, шляхом виділу в натурі відповідачу ОСОБА_2 3/5 частки домоволодіння що є суспільній частковій власності у самостійний об`єкт та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Але відповідач не погоджується з компенсацією витрат на правову допомогу в розмірі зазначеному у позовній заяві.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 володіє 2/5 частинами у праві спільної часткової власності на житловий будинок літ. А1 загальною площею 107,5 кв.м., житловою площею 59,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 05.11.2024, реєстровий № 3333, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В. та свідоцтва про право ш спадщину від 19.05.2020 року, реєстровий № 1-299, виданого нотаріусом Четверте дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В.

Відповідач ОСОБА_2 є власником 3/5 частини у праві спільної часткової власності житлового будинку літ.А1 загальною площею 107,5 кв.м., житловою площею 59 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2024, реєстровий номер 4-52, виданого нотаріусом Четвертої дніпровської нотаріальної контори Циганко О.В.

Вищезгаданий будинок фактично поділено співвласниками, зокрема, позивач користується приміщеннями 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6, а відповідач - приміщеннями 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, згідно плану будинку садибного типу, літера А, відображеному в Технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . виготовленому 12.03.2020 року.

Фактично між сторонами існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття поділ та виділ не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється .

Судом встановлено, що спірне нерухоме майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється .

ОСОБА_3 пред`явила позовні вимоги саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами статті 364 ЦК України та визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками відповідно до часток у житловому будинку. Позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами в порядку статті 367 ЦК України позивач не заявляла.

Установивши, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, суд враховує, що виділ частки в цьому майні лише для позивачки є неможливим, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Позовна вимога про визначення порядку користування земельною ділянкою також не підлягає задоволенню як похідна від вирішення позовної вимоги про виділ частки зі спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати позивача віднести за її рахунок.

На підставі ст. 364,367 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,263-265 ЦПК України ,суд-

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою,- відмовити.

Судові витрати позивача віднести за її рахунок.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 06 березня 2025 року.

Суддя Руденко В.В.