Справа №753/2450/24
Провадження №2/359/380/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представників відповідача ОСОБА_3 , Тітаренка О.О.,

за участю третьої особи ОСОБА_4 ,

за участю представника третьої особи Берліної О.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , служба у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька в її вихованні, а також надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди матері,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

В лютому 2024 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 30 січня 2012 року він уклав шлюб з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_6 . Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 28 вересня 2018 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 був розірваний. До 5-річного віку син проживав з позивачем, який піклувався дитину та виховував її. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 5 серпня 2021 року місце проживання ОСОБА_6 було визначено разом з матір`ю. Наразі ОСОБА_5 проживає в Ізраїлі, а відповідач з сином в Україні. ОСОБА_2 перешкоджає позивачу спілкуватись з дитиною. Достягти домовленості між сторонами про встановлення часу спілкування батька з сином не вдалося. ОСОБА_5 бажає особисто спілкуватись з дитиною, однак відповідач не надає дозволу на виїзд сина за кордон. Тому ОСОБА_5 просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6 та визначити спосіб участі батька у вихованні дитини: шляхом безперешкодного необмеженого спілкування батька з дитиною засобами телефонного та електронного зв`язку, якими користується дитина, з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини; проведення спільного відпочинку батька з сином під час літніх канікул тривалістю 14 календарних днів, під час осінніх, зимових та весняних канікул тривалістю по 5 календарних днів на території Ізраїлю або іншої держави; а також надати дозвіл на вивезення ОСОБА_6 за межі України в Ізраїль в супроводі ОСОБА_4 без дозволу, згоди та супроводу матері у вказаний період шкільних канікул.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 1 лютого 2024 року (а.с.20-21 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_5 , була розподілена судді Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року (а.с.25-26 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року (а.с.134-135 т.1) цивільну справу було передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2024 року (а.с.141 т.1) вбачається, що цивільну справу за позовом, пред`явленим ОСОБА_5 , було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 липня 2024 року (а.с.166-167 т.1) було замінено службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на службу у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району та залучено вказану службу до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; а також зобов`язано службу у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району надати висновок щодо розв`язання спору між ОСОБА_5 та відповідачем щодо участі батька у вихованні сина.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 листопада 2024 року (а.с.233 т.1) було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Окремою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 листопада 2024 року (а.с.234-236 т.1) було зобов`язано голову Золочівської сільської ради Бориспільського району забезпечити невідкладне складення службою у справах дітей та сім`ї висновку щодо розв`язання спору між ОСОБА_5 та відповідачем щодо участі батька у вихованні сина.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_3 , ОСОБА_7 заперечують проти задоволення позову та посилаються на те, що відповідач не чинила жодних перешкод ОСОБА_5 у спілкуванні з дитиною. Навпаки, ОСОБА_2 пропонувала відповідачу більше спілкуватись з сином. Також відповідач не заперечує щодо особистих зустрічей ОСОБА_6 та батька, і тому вона готова самостійно привезти сина до позивача в Ізраїль або іншу державу. Водночас ОСОБА_2 категорично заперечує проти вивезення сина за кордон у супроводі ОСОБА_4 , яка не є членом сім`ї або родичем, а є особистою помічницею позивача. ОСОБА_6 не знає ОСОБА_4 , відтак виїзд в її супроводі не відповідатиме його інтересам. Тому ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_3 , ОСОБА_7 просять відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_4 підтримує позов та посилається на те, що вона тривалий час знайома зі сторонами, була у них на весіллі. Вона займалась організацією дозвілля ОСОБА_6 пошуком гуртків, розкладом занять, підбором меню харчування. За своїми моральними та діловими якостями вона зможе забезпечити безпечне вивезення дитини за кордон для особистої зустрічі з батьком. Тому ОСОБА_4 просить задовольнити позов.

Представник службу у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Берліна О.В. підтримує висновок, підготовлений органом опіки та піклування, а саме щодо визначення способу участі ОСОБА_5 у вихованні сина ОСОБА_6 шляхом безперешкодного необмеженого спілкування батька з дитиною засобами телефонного та електронного зв`язку, якими користується дитина, з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини. Оскільки місце проживання дитини рішенням суду визначено разом з матір`ю, відсутні підстави для надання дозволу на вивезення дитини за кордон без її згоди.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

30 січня 2012 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_8 , про що ВДРАЦС Печерського РУЮ у м. Києві був складений відповідний актовий запис №61. Після реєстрації шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30 січня 2012 року (а.с.57).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_6 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 10 січня 2014 року (а.с.9, 10-11).

20 серпня 2018 року сторони уклали договір про визначення місця проживання дитини, участь в забезпеченні дитини, здійснення батьківських прав та обов`язків, утримання матері дитини (а.с.63-68), яким погодили те, що ОСОБА_6 проживає разом з батьком.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року (а.с.7-8) шлюб між позивачем та ОСОБА_2 був розірваний.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року (а.с.69-73) був розірваний договір від 20 серпня 2018 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 5 серпня 2021 року (а.с.12-14) місце проживання ОСОБА_6 було визначено разом з матір`ю.

Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1 ст.153, ч.3 ст.157 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та в її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно з ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України позивач та його представник ОСОБА_1 не надали суду докази на підтвердження наявності перешкод у спілкуванні ОСОБА_5 з малолітньою дитиною. З огляду на це суд висновує про те, що у задоволенні позову ОСОБА_5 в частині вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною слід відмовити.

Водночас судом встановлено, що сторони не змогли самостійно узгодити спосіб участі батька у вихованні сина ОСОБА_6 . Ця обставина є підставою для встановлення цього способу в судовому порядку. Так, допитаний у судовому засіданні в якості свідка малолітній ОСОБА_6 суду показав, що він часто спілкується з батьком за допомогою месенджерів «WhatsApp» та «Viber». Вони телефонують один одному і мають можливість поговорити шляхом відеозв`язку. В певні дні він не має можливості зателефонувати батьку або прийняти від нього дзвінок, оскільки окрім шкільних занять, має ще і гуртки. Він хоче спілкуватись з батьком, мама йому не забороняє та не обмежує його спілкування. Крім того, жоден з батьків не налаштовує його проти іншого з батьків. ОСОБА_6 з задоволенням би поїхав до батька в гості в Ізраїль, оскільки в дитинстві жив у нього і йому подобалось особисто спілкуватись з ним. Однак він готовий поїхати в Ізраїль лише разом з мамою або з братом. ОСОБА_6 не знайомий з ОСОБА_4 , тому не хоче їхати до батька разом з нею.

При визначенні способу участі батька у вихованні дитини, суд керується висновком органу опіки та піклування щодо участі батька у вихованні сина ОСОБА_6 (а.с.248 т.1), затвердженим рішенням виконавчого комітету Золочівської сільської ради Бориспільського району №294 від 29 листопада 2024 року (а.с.247 т.1). Зі змісту вказаного висновку служби у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради вбачається, що членами комісії ухвалено встановити такий спосіб участі ОСОБА_5 у вихованні сина: шляхом безперешкодного необмеженого спілкування батька з дитиною засобами телефонного та електронного зв`язку, якими користується дитина, з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України позивач та його представник ОСОБА_1 не надали суду докази на спростування вказаного висновку органу опіки та піклування і необхідності визначення іншого способу участі ОСОБА_5 у вихованні дитини. У зв`язку з тим, що визначений спосіб не передбачає виїзд дитини за кордон, відсутні підстави для надання дозволу на його виїзд за межі України без дозволу, згоди та супроводу матері. Також в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач не надає згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон у її супроводі. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 4 липня 2018 року в справі №712/10623/17 (провадження № 14-244цс18) тимчасовий виїзд дитини за кордон на підставі рішення суду передбачений законодавством та має відповідати найкращим інтересам дитини. Відповідний дозвіл за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. Однак при вирішенні справи суд насамперед має виходити із забезпечення найкращих інтересів дитини, які мають першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру можуть перевищувати інтереси батьків. Як повідомив суду ОСОБА_6 , він не хоче виїжджати за кордон у супроводі інших осіб, окрім як з мамою або членами його сім`ї. За своїм віком ОСОБА_6 здатний сформулювати власні погляди і суд враховує його думку при розгляді цієї цивільної справи.

З огляду на це суд висновує про те, що належить встановити такий спосіб участі ОСОБА_5 у вихованні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : шляхом безперешкодного необмеженого спілкування батька з дитиною засобами телефонного та електронного зв`язку, якими користується дитина, з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини. Підстави для визначення іншого способу участі батька у вихованні дитини, а також надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди матері відсутні. Тому у задоволенні позову ОСОБА_5 в частині цих вимог слід відмовити.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_5 сплатив судовий збір в розмірі 3634 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.6). Пред`явлений ним позов задоволений частково.

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок, за одну вимогу немайнового характеру.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , служба у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька в її вихованні, а також надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди матері задовольнити частково.

Встановити такий спосіб участі ОСОБА_5 у вихованні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : шляхом безперешкодного необмеженого спілкування батька з дитиною засобами телефонного та електронного зв`язку, якими користується дитина, з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини.

У задоволенні позову в частині вимог про визначення іншого способу участі батька у вихованні дитини, надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди матері та усунення перешкод у спілкуванні з дитиною відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Повний текст рішення суду складений 10 березня 2025 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта