Справа № 694/1062/24
Провадження № 2/698/19/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Пугачовської Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Сімчука Ю.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у режимі відеоконференції з робочим місцем адвокатів у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди,заподіяної смертю потерпілого, -

ВСТАНОВИВ:

25.042024 ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з вказаним вище позовом до АТ «Українська залізниця» (надалі - відповідач) в обґрунтування якого зазначив, що 25.10.2021 року між залізничними станціями «Київ-Волинський» та «Караваєві дачі» відбувся наїзд електропотягу № 6070, який належить відповідачу на пішохода ОСОБА_4 , який від отриманих травм помер на місці пригоди.

Також в обґрунтування позову, позивач зазначив, що ОСОБА_4 є його рідним сином, загибель якого завдала йому істотних моральних страждань, вартість яких у грошовому вимірі, визначена ним у сумі250 000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 1187 ЦК України та вважаючи, що відповідач,як власник джерела підвищеної небезпеки, яким безпосередньо було завдано смерті його синові, зобов`язаний відшкодуватийому,заподіяну моральну шкоду, позивач просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування, завданої шкоди - 250 000 грн..

18.07.2024 року Звенигородський районний суд направив матеріали справи за вказаним вище позовом до Катеринопільського районного суду Черкаської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України у зв`язкуіз встановленою непідсудністю.

15.08.2024 року вказані вище матеріали справи були отриманіта прийнятті до свого провадження суддею Катеринопільського районного суду Черкаської області з постановленням відповідної ухвали від 20.08.2024 року у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.09.2024 року судом було задоволено мотивоване клопотання представника відповідача та ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

02.12.2024 року судом було задоволено мотивоване клопотання представника відповідача та ухвалено про витребування доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження№ 0002962.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача, посилаючись на ст. 1193 ЦК та роз`яснення, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» стверджував, що заподіяння смерті ОСОБА_4 відбулося внаслідок вини останнього, для встановлення якої просив суд витребувати матеріали кримінального провадження № 0002962. Також зазначив, що в матеріалах вказаного кримінального провадження можуть міститися і інші відомості щодо обставин з`ясування яких є необхідним для повного та об`єктивного встановлення дійсних обставин внаслідок яких настала смерть потерпілого ОСОБА_4 .. На підставі викладеного, стверджуючи про загальну необґрунтованість позовних вимог представник відповідача просив відмову позивачу у позову.

З відомостей, що містяться у витягу з ЄРДР, зокрема вбачається, що за фактом заподіяння смерті ОСОБА_4 , 25.10.2021 року було внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0002962 з первісною правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 276 КК України.(а.с.107)

З відомостей,що містяться у постанові слідчого «Про закриття кримінального провадження» від 29.08.2022 року, що на підставі аналізу зібраних під час проведення досудового розслідування доказів, слідчий прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України та ухвалив про закриття кримінального провадження № 0002962 з вказаних вище підстав.(а.с.205-207)

З відомостей,що містяться у протоколі огляду місця події (трупа) від 25.10.2021 року вбачається, що труп невідомого чоловіка віком приблизно 35-40 років, виявлено на 4 колії біля сьомого електричного погонного стовпа між станціями Караваєві Дачі Київ Волинський. Також вбачається, що вказаний труп перебуває у положенні лежачі на животі зі зігнутими у ліктьовому суглобі лівою та правою руками, які притиснуті до грудей.(а.с.116-121)

З відомостей,що містяться у протоколі допиту свідка від 25.10.2021 року вбачається, що машиніст електропотягу № 6070 ОСОБА_5 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384,385 КК України під час допиту пояснив про обставини наїзду електропотягу під його керуванням на невідомого чоловіка наступне. 25.10.2021 року близько 06 год. 06 хв., перебуваючи у кабіні електропотягу № 6070 сполученням Фастів-Київ та на перегоні Київ-Волинський Караваєві Дачі о темній порі доби, із включеним прожектором, керували,разом з іншим машиністом ( ОСОБА_6 ) вказаним потягом, рухаючись зі швидкістю близько 55 км на годину. Перед тим здійснювали планову зупинку на станції Київ-Волинський. Від`їхавши від вказаної вище станції близько 1,5 км. на відстані приблизно 50 м. разом з іншим машиністом ( ОСОБА_6 ) побачили людину, яка вийшла на залізничну колію з правого узбіччя, та зупинившись на середині колії повернулась до потягу спиною. Побачивши дії вказаної особи негайно подали звуковий сигнал, але людина не реагувала. Після цього застосували екстрене гальмування, але не змогли уникнути зіткнення з людиною, оскільки при вказаній швидкості, гальмівний шлях потягу складає близько 100 м.. Відразу після зупинки потягу залишив кабіну останнього та пройшовши від голову потягу у напрямку хвоста, під четвертим вагоном побачив тіло невідомого чоловіка без ознак житття.(а.с.138-141)

З відомостей,що містяться у протоколі допиту свідка від 25.10.2021 року вбачається, що машиніст електропотягу № 6070 ОСОБА_6 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384,385 КК України під час допиту пояснив про обставини наїзду вказаного вище електропотягу на невідомого чоловіка, які мали місце 25.10.2021 рокув цілому ті ж самі відомості, що і ОСОБА_5 (а.с.142-145)

З відомостей,що містяться у висновку експертного дослідження від 29.10.2021 року № 051-972-2021 вбачається, що судовим експертом Щепкіним В.С. здійснено дослідження зразка крові невідомого чоловікавіком 35-40 років, збитого на перегоні Київ-Волинський ОСОБА_7 із встановленням групи крові В з ізогемаглютиніном анті А.(а.с.199-200)

З відомостей,що містяться у висновку експертного дослідження від 03.11.2021 року № 051-2202-2021 вбачається, що за направленням судового експерта ОСОБА_8 здійснено дослідження крові невідомого чоловіка віком 35-40 років, збитого на перегоні Київ-Волинський Караваєві Дачі із встановленням, що кров вказаного вище трупа містить етанол у кількості 1,10 г/л.(а.с.201-203)

З відомостей, що містяться у протоколі пред`явлення фототаблиці трупа для впізнання від 05.11.2021 року вбачається, що за характерними ознаками обличчя, ОСОБА_1 впізнав зображення трупа невідомого чоловіка, який загинув, 25.10.2021 року на перегоні Київ-Волинський Караваєві Дачі як свого сина ОСОБА_4 (а.с.186-187)

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 1187 ЦК Україниджерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди`при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено.

Оцінивши досліджені у справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності, а також взаємозв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд визнає, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що заподіяна джерелом підвищеної небезпеки смерть потерпілого, настала внаслідок умислу останнього, який завчасно вийшов на залізничні рейки та усвідомлено перебував на останніх, до моменту зіткнення з потягом, незважаючи на попереджувальний сигнал машиністів останнього.

При цьому, керуючись ч. 3 ст. 1193 ЦК України, суд враховує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що за життя потерпілий був годувальником останнього, а також те, що заявлені позивачем вимоги не стосуються відшкодування витрат на поховання потерпілого.

За таких обставин, передбачене ч. 3 ст. 1193 ЦК України правило щодо неврахування вини потерпілого при відшкодуванні шкоди, заподіяної смертю потерпілого, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, не підлягає застосуванню судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судові витрати у виді судового збору відносяться за рахунок держави у порядку, встановленому Кабміном України, оскільки позивач є особою, яка звернулася з позовом у справі про відшкодування шкоди, смертю фізичної особи, а отже, підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.263-265,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування майнової шкоди,заподіяної смертю потерпілого відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.03.2025 року.

Головуючий суддя Баранов О.І.