Справа № 632/184/25
провадження № 2/632/260/25

У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2025 р. м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря судового засідання Кузьменко М.В., розглянувши в порядку прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Библіва Станіслава Володимировича - від розгляду цивільної справи за позовною заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.17.2023 року до 31.12.2024 року,

Встановив:

Питання, що вирішується ухвалою.

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області (головуючий суддя Библів С.В., секретар судового засідання Кузьменко М.В.) перебуває цивільна справа № 632/184/25 провадження № 2/632/260/25 за позовом ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.17.2023 року до 31.12.2024 року.

10.02.2025 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням першого судового засідання на 11.03.2025 року.

10.03.2025 року до суду надійшла заява від відповідача про відвід головуючому судді Библіву С.В., у обґрунтування якої зазначено, що суддею Библівим С.В. порушені норми процесуального права, а саме ч.1 ст. 177 та 185 ЦПК України, тобто він не залишив позовну заяву без руху, оскільки позивачем не надано доказів надсилання на його адресу позовної заяви з додатками. Також у позовній заяві не вказано період нарахування заборгованості. Все це викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді і підпадає під дію норми п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Оскільки заява про відвід надійшла за день до наступного засідання, то вона підлягає розгляду цим складом суду без участі учасників провадження та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Як установлено ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади»).

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатись за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України» (Biluha v. Ukraine), п.49).

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суд дійшов висновку, що вказана заява не містить підстав, зазначених у ст. ст. 36-37 ЦПК України, оскільки суд констатує, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, за відсутності інших належних та допустимих доказів, говорити про недотримання принципу неупередженості, оперуючи лише такими формальними ознаками є передчасним, бо наразі розгляд справи триває і ще не було проведено жодного засідання по суті.

Водночас стороною відповідачів не надано даних, що вказують на упередженість та необ`єктивність судді при розгляді даної цивільної справи.

Частиною 1 ст. 177 ЦПК України, а саме абз. 1 встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Тобто позивач подав позов з додатками в паперовому вигляді в належній кількості копій і позов з додатками вже направив на адресу відповідача саме суд про що свідчить супровідний лист та розписка відповідача про отримання.

Дії позивача, передбачені абз. 2, на які посилається відповідач, мають бути в тому випадку, якщо позовна заява та документи, що додаються до неї, подані в електронній формі через електронний кабінет.

Посилання відповідача на не зазначення позивачем періоду нарахування заборгованості теж є необґрунтованими, оскільки в тексті позовної заяви міститься про це вказівка. Сума боргу та період його нарахування є предметом доказування і незгода відповідача з ними може бути оспорена вже у судовому засіданні належними та допустимими засобами доказування.

Отже, доводи заяви про відвід судді ґрунтуються на суб`єктивних переконаннях відповідача.

Будь-яких інших підстав для відводу судді передбачених ст. ст. 36, 37, 38 ЦПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, заява відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.36, 38-40, 258-261, 351-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача про відвід судді Библіва С.В. у даній цивільній справі.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: С. В. Библів