ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4902/24

Провадження № 22-ц/820/495/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договорами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 грудня 2024 року (суддя Шевцова Л.М.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позову зазначалось, що 24 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №103992073, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 17000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, який згідно графіку сплати кредитних коштів мав повернути разом із нарахованими за користування кредитом процентами та сплатити комісію.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

26 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 26 грудня 2023 року до договору факторингу № 26122023 від 26 грудня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 68850 грн, з яких: 17000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 50150 грн - сума заборгованості за відсотками; 1700 грн - заборгованість за комісією.

Крім того, 10 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено в електронній формі договір про споживчий кредит № 9064081, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 12000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, який згідно графіку сплати кредитних коштів мав повернути разом із нарахованими за користування кредитом процентами та сплатити комісію. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

26 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 26 грудня 2023 року до договору факторингу № 26122023 від 26 грудня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 47850 грн, з яких: 12000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34650 грн - сума заборгованості за відсотками; 1200 грн - заборгованість за комісією.

Враховуючи вище викладене, оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань за кредитними договорами, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача:

- заборгованість за кредитним договором №103992073 в розмірі 68850 грн, з яких: 17000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 50150 грн - заборгованість за відсотками, 1700 грн - заборгованість за комісією;

- заборгованість за кредитним договором № 9064081 в розмірі 47850 грн, з яких: 12000 грн - заборгованість за основною сумою боргу34650 грн - заборгованість за відсотками, 1200 грн заборгованість за комісією, а всього заборгованість за договорами - 116700 грн .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 грудня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» борг за кредитним договором № 103992073 в розмірі 68850 грн, з яких: 17000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 50150 грн - сума заборгованості за відсотками; 1700.00 грн - заборгованість за комісією;

за кредитним договором № 9064081 в розмірі 47850 грн, з яких: 12000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34650 грн - сума заборгованості за відсотками; 1200 грн - заборгованість за комісією;

Всього стягнуто заборгованості за договорами у загальному розмірі 116700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому, посилається на порушенням судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, тобто факт дотримання умов договору кредитором, що, в подальшому, могло призвести до виникнення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, вказує, що надані позивачем розрахунки заборгованості не є належними доказами виникнення заборгованості за кредитним договором та не підтверджує правильність нарахування вказаної заборгованості. У наданих позивачем розрахунках заборгованості відсутні будь-які пояснення щодо нарахування суми заборгованості, а також відсутні будь-які дані щодо розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором.

Вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній систем суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.

Звертає увагу, що судом першої інстанції не було враховано відсутність підписів первісних кредиторів у витягах з реєстрів боржників, що свідчить про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу.

Також, зазначає, що, з урахуванням положень ч. 5 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування», вимоги позивача про стягнення комісії за обслуговування кредиту є несправедливими, тому умови договору в частині нарахування комісії є нікчемними, а відтак позовні вимоги в частині стягнення комісії не підлягають до задоволення.

Вказує, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки розмір відсотків є завищеним.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 10 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №9064081, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 12000 грн, строк кредиту 105 дні з 10 серпня 2023 року, який складається з пільгового періоду складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25 серпня 2023 року та поточного складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 23 листопада 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості), комісія за надання кредиту 1200 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 2250 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 32400 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, тип процентної ставки фіксована. (а.с. 20-25)

Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Згідно відомостей платіжного доручення 107330296, ТОВ «Міолан» 10.08.2023 перерахувало ОСОБА_1 12000 грн на картку НОМЕР_1 . (а.с. 223)

26 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26122023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 28-29)

Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Реєстру боржників №1 від 26 грудня 2023 року до договору факторингу №26122023 від 26 грудня 2023 року, акту прийому-передачі реєстру боржників №1, підписаних сторонами, позивач набув право грошової вимоги до відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 9064081. (а.с. 30,193-194)

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 9064081 від 10 серпня 2023 року відповідач має заборгованість у розмірі 47850 грн, з яких: з яких 12000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 34650 грн заборгованість за відсотками, 1200 грн заборгованість за комісією. (а.с. 32)

24 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 103992073, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 17000 грн, строк кредиту 110 дні з 24 серпня 2023 року, який складається з пільгового періоду (складає 20 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 13 вересня 2023 року) та поточного (складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 12 грудня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості), комісія за надання кредиту 1700 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 4250 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 45900 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, тип процентної ставки фіксована. (а.с. 7-12)

Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Згідно відомостей платіжного доручення 71059289, ТОВ «Міолан» 24.08.2023 перерахувало ОСОБА_1 17000 грн на картку НОМЕР_1 . (а.с. 209)

26 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26122023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 15-16)

Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Реєстру боржників №2 від 26 грудня 2023 року до договору факторингу № 26122023 від 26 грудня 2023 року, акту прийому-передачі реєстру боржників №2, підписаних сторонами, позивач набув право грошової вимоги до відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором №103992073. (а.с. 17, 191-192)

Згідно з розрахунком заборгованості за договором про споживчий кредит №103992073 від 24 серпня 2023 року відповідач має заборгованість за вказаним договором про споживчий кредит у розмірі 68850 грн, з яких: з яких 17000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 50150 грн заборгованість за відсотками, 1700 грн заборгованість за комісією. (а.с.19)

Зобов`язання за договорами відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з факту невиконання відповідачем зобов`язань за договорами про споживчий кредит. На підставі закону зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Суд першої інстанції правильно виходив з доведеності факту укладення договорів про споживчий кредит між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 , договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

У свою чергу, доказів того, що його персональні дані (відомості паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків, реквізитів банківської картки, на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариством для укладення договорів від його імені, відповідачем до суду не надані.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність укладення договорів та перерахування коштів є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які належно оцінені судом першої інстанції.

Також, враховуючи умови надання кредитних коштів, колегія суддів зазначає, що саме відповідач має доступ до свого рахунку в платіжній системі Mastercard Debit (Універсалбанк), зазначеного в договорах та заявах на отримання кредиту, і він мав можливість надати суду докази того, що він не є держателем банківської картки, виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів, що є його процесуальним обов`язком відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Проте, такі докази в підтвердження заперечень відповідачем надані не були.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо розміру нарахованих відсотків за кредитними договорами, які є несправедливими.

Кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит на вимогу споживача надає йому пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, зокрема шляхом роз`яснення інформації, що надається відповідно до частин другої та третьої цієї статті, істотних характеристик запропонованих послуг та наслідків для споживача, зокрема у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Надання таких пояснень, роз`яснень, інформації в належному та зрозумілому вигляді та ознайомлення з передбаченою цією частиною інформацією підтверджуються у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина десята статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»).

Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення (частина дванадцята статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»).

На момент укладення договорів про споживчий кредит ОСОБА_1 не звертався до товариства із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору що сплати відсотків, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився із всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що оспорює.

За статтями 6, 626, 627, 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи положення чинного на час укладення договорів законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо дійсно вважав розмір відсотків несправедливою умовою, натомість позичальник погодив зі своєї сторони такі умови договорів, підписавши їх зміст без будь-яких застережень. Підписавши договори про споживчий кредит, ОСОБА_1 засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договорами.

Доводи відповідача про безпідставне нарахування позивачем комісії за надання кредиту апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Таким чином, комісія за надання кредиту, з врахуванням положень Закону України «Про споживче кредитування», відноситься до платежів, передбачених договорами про споживчий кредит.

Доводи апеляційної скарги про ненадання належних та допустимих доказів на підтвердження того, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача є безпідставними та спростовуються дослідженими судом доказами: реєстрами боржників до договорів факторингу та актами прийому-передачі реєстру боржників.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 березня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді А. П. Корніюк

О.І. Талалай