Справа № 489/8898/24
Номер провадження 2/489/713/25
11 березня 2025 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про припинення стягнення аліментів
В листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що судовим наказом Ленінським районним судом м. Миколаєва від 29.05.2024 у справі №489/3883/24 визначено стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь заявника - ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожного з дітей щомісячно, починаючи з 28 травня 2024 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття; потім в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку - до повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Влітку 2024 року старша донька ОСОБА_5 виявила бажання проживати зі своєю матір`ю в Республіці Польща, тому 29.08.2024 разом з позивачем вони перетнули кордон України. В подальшому ОСОБА_6 проживає зі своєю матір`ю в Республіці Польща за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору. Незважаючи на вказані обставини, позивач в силу вимог судового наказу продовжує вчасно сплачувати аліменти на 2 дітей. В свою чергу відповідач аліменти сплачені на двох дітей не використовує за цільовим призначенням.
За таких обставин, позивач просив суд припинити нарахування та стягнення аліментів з боржника ОСОБА_1 , що стягуються на підставі судового наказу 489/3883/24 від 29.05.2024; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відкликати судовий наказ від 29.05.2024 у справі №489/3883/24.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, проти заочного розгляду не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив до суду не подано.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносин.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно з судовим наказом Ленінського районного суд м. Миколаєва від 29.05.2024 у ц/с №489/3883/24 наказано стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь заявника - ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожного з дітей щомісячно, починаючи з 28 травня 2024 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття; потім в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку - до повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою від 18.06.2024 відкрито виконавче провадження згідно вказаного судового наказу ВП№75315645.
Відповідно до листа Заводського ВДВС у м. Миколаєві від 24.10.2024 заборгованість ОСОБА_1 по аліментам станом на 30.09.2024 відсутня, переплата складає 5012,40 грн.
Згідно з листом Державної прикордонної служби від 10.01.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 виїхали з країни 29.08.2024.
Відповідно до довідки від 23.09.2024 ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 є ученицею закладу початкової школи Школи №12 ім. ген. "Ґрота" І В 2024-2025 навчальному закладі 2024-2025 відвідує 8-б клас.
Представник позивача звернувся до начальника служби у справах дітей ММР із заявою про проведення інспекційного відвідування.
Відповідно до листа Служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району ММР перевірку цільового використання аліментів не здійснено та буде здійснено після надання ОСОБА_1 повного пакету документів відповідно до чинного законодавства .
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України зазначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання двох дітей відповідно до наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2024. Зазначений судовий наказ виконується позивачем.
Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Згідно з ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати . Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. При цьому, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання аліментів з боку того з батьків, з ким стала проживати дитина на користь того з батьків з ким вона проживала.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У даній справі позивач вважає, що змінилися обставини, які впливають на припинення стягнення з неї аліментів на одну дитину, оскільки на сьогодні така дитина проживає з нею.
Судом встановлено, що неповнолітня донька сторін ОСОБА_8 проживала разом із відповідачем, а на даний час проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.
Стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні, суперечить нормам статті 181 СК України, згідно з якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Припинення стягнення аліментів з відповідача за встановлених судом обставин у цій справі відповідає легітимній меті - захисту прав дитини.
Частиною 2 ст. 18 СК України визначено способи захисту сімейних прав та інтересів, з-поміж яких є, зокрема, припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Враховуючи обставини, встановлені судом у ході розгляду справи та зважаючи на наведені вище норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині припинення стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у повній мірі, а тому приходить до висновку про задоволення позову в даній частині.
Проте як вже встановлено судом, аліменти з позивача стягуються на підставі судового наказу на користь відповідача однією часткою на утримання одночасно двох дітей.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У свою чергу, наслідком задоволення вищевказаної вимоги про припинення стягнення аліментів є те, що судовий наказ від 29.05.2024 у ц/с №489/3883/24 неможливо буде виконати частково, у відношення лише однієї дитини.
Тому вимога позивача про стягнення з неї аліментів на користь відповідача (а фактично це є вимога про зміну розміру аліментів) є обґрунтованою та такою, що відповідає обставинам справи.
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Із вказаного слідує, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як було встановлено судом, неповнолітня ОСОБА_4 , зокрема, на дату звернення до суду з даним позовом, проживає разом зі своїм батьком, відповідачем, та перебуває на його повному утриманні.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, встановлений судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2024, підлягає зменшенню з 1/3 до 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , та такий повинен стягуватися на утримання її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із відповідачем.
Як слідує з роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Таким чином, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211,20 грн., а позов задоволено, відтак такі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Окрім цього, приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Припинити нарахування та стягнення аліментів з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2024 у ц/с №489/3883/24, починаючи з дати набрання даним судовим рішенням законної сили.
Змінити розмір аліментів, призначених на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва у ц/с 489/3883/24 від 29.05.2024 року , а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 (однієї чверті) частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання даним судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.03.2025.

Суддя В. В. Кокорєв