Справа № 172/1808/24
Провадження № 2/172/797/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 22.05.2005 року їй державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 . Спадкове майно на яке видане свідоцтво складається із житлового будинку з господарськими спорудами, що розташоване у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 480 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом на земельній ділянці розташовані: один жилий будинок А-1, дерев`яний, жилою площею 27,0 кв.м., літня кухня Б дерев`яна, погріб В кам`яний, гараж Г шлакоблочний, сарай Д дерев`яний, вбиральня У, душ Ж дерев`яний, інші споруди №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 дерев`яні, металеві, цегляні. Жилий будинок з господарськими спорудами належав померлому ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.11.1987 року за реєстровим № 2925 Попаснянською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого у Первомайському бюро технічної інвентаризації 07.12.1987 року за реєстровим № 3938. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Попаснянське районне БТІ» вищевказаний об`єкт зареєстрований 13.06.2005 року за позивачкою. Земельна ділянка, на якій був побудований успадкований позивачкою жилий будинок була виділена попередньому власнику ОСОБА_3 для індивідуального будівництва рішенням виконкому Попаснянської міської ради № 33 від 23.10.1951 року. Після успадкування зазначеного будинку, нею як власником, були знесені деякі надвірні споруди, кі були напівзруйновані, а саме: гараж Г, сарай Д, вбиральня У, душ Ж та побудовано добудови до будинку, в результаті чого була збільшена загальна, житлова та допоміжна площа будинку, а також нові надвірні споруди. На вказаній земельній ділянці нею у період з 2008 по 2016 роки за власні кошти самочинно збудовано прибудову до житлового будинку а?, а?, що значно змінило загальну та житлову площі. Також були побудовані сарай К, душ Л, вбиральню М, зливну яму Н, огорожу, водопровід з колодязем, каналізацію та замощення, що підтверджується технічним паспортом виготовленим 20.12.2016 року Попаснянським комунальним підприємством «СКП». Самочинно збудована прибудова до житлового будинку та інші новобудови виконані без отримання відповідного дозволу, але без порушення встановлених будівельних норм і правил. У 2016 році вона почала процедуру узаконення добудов до житлового будинку та надвірних споруд, однак у 2017 році у зв`язку з проведенням АТО в Луганській області, вагітністю та пологами вона вимушена була виїхати з сім`єю з м. Попасна. У жовтні 2021 року вона повернулася до м. Попасна, але у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, введенням воєнного стану в Україні, вона знову вимушена була переміститися разом з сім`єю в інший більш безпечний населений пункт України. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна значиться зареєстрований об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 44,3 кв.м., житлова площа 27,0 кв.м., тип майна: будинок жилий з надвірними спорудами. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок від 20.12.2016 року за вищевказаною адресою експлікація приміщень до плану одноквартирного (садибного) житлового будинку А-1 було збільшено загальну, житлову та допоміжну частину будинку шляхом добудови, а саме збільшено площу до 83,3 кв.м., житлову до 36,3 кв.м., допоміжну до 47,0 кв.м. Відповідно до інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України від 20.08.2024 року Попаснянська міська територіальна громада відноситься до розділу П «Тимчасово окуповані російською федерацією території України», таким чином дії в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва підлягають блокуванню. З соціальних мереж та інформаційних матеріалів засобів масової інформації їй стало відомо, що її будинок пошкоджений внаслідок військових дій, спричинених російською федерацією проти України, у зв`язку з чим вона має право на компенсацію за пошкодження та знищення нерухомого майна. Отже у позивачки немає іншого способу визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва крім як звернення до суду. Просить суд визнати за нею право власності на одноквартирний (садибний) житловий будинок А-1 з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 83,3 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., а також літню кухню Б, сарай К, душ Л, вбиральню М, зливну яму Н, огорожу №№ 6-10, водопровід з колодязем №№ 11-12, каналізацію № 13, замощення.

Ухвалою від 22.10.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

22.05.2005 року державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори Мащенко О.М. видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими спорудами, що розташоване у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 480 кв.м. На цій ділянці розташовані: один жилий будинок А-1, дерев`яний, жилою площею 27,0 кв.м., літня кухня Б дерев`яна, погріб В кам`яний, гараж Г шлакоблочний, сарай Д дерев`яний, вбиральня У, душ Ж дерев`яний, інші споруди №№ 4, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 8 дерев`яні, металеві, цегляні. Жилий будинок з господарськими спорудами належав померлому ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.11.1987 року за реєстровим № 2925 Попаснянською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого у Первомайському бюро технічної інвентаризації 07.12.1987 року за реєстровим № 3938.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Попаснянське районне БТІ» вищевказаний об`єкт зареєстрований 13.06.2005 року за ОСОБА_4 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна вбачається, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 має загальну площу 44,3 кв.м., житлову площу 27,0 кв.м., тип майна: будинок жилий з надвірними спорудами. Власником є ОСОБА_4 .

Позивачка двічі змінювала своє прізвище внаслідок укладення шлюбу, тому її прізвище після укладення першого шлюбу у 2012 році змінилося з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », а у 2020 році із « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до технічного паспорта виготовленого 20.12.20216 року Попаснянським КП «СКП» на замовлення ОСОБА_9 житловий будинок по АДРЕСА_1 має загальну площу 83,3 кв.м., житлову 36,6 кв.м., допоміжну 47,0 кв.м.

З технічного паспорту вбачається, що на земельній ділянці за вищевказаною адресою після отримання позивачкою у спадщину житлового будинку та реєстрації права власності на це майно в бюро технічної інвентаризації у 2005 році, були збудовані прибудови а? (2014 рік), а? (2016), сарай К (2014 рік), душ Л (2012 рік), вбиральня М (2009 рік), зливна яма Н (2009 рік), огорожа №№ 6-10 (2008, 2010 роки).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, у Постанові Пленуму № 5 від 07.02.2014 року Вищий спеціалізований суд України звернув увагу на те, що стаття 392 ЦК не регулює правовідносин щодо самочинно збудованого нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка отримала у спадщину після смерті батька житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у 2005 році, право власності на будинок був зареєстрований в органах БТІ цього ж року, однак у подальшому позивачка вирішила самочинно добудувати прибудови до будинку, що вплинуло на загальну, житлову та допоміжну площі будинку, а також самочинно збудувати нові господарські будівлі та споруди замість старих. Вказане підтверджується поясненнями позивачки у її позовній заяві та доданими до позову доказами.

Вказані самовільно збудовані будівлі та приміщення не введено в експлуатацію у встановленому чинним законодавством порядку, не зважаючи на тривалий час з моменту будівництва та спрощену процедуру прийняття їх в експлуатацію. Будь-яких доказів того, що позивачка вживала заходів до введення в експлуатацію самочинного будівництва до тимчасової окупації території до суду не надано. Як не надано й висновків експертів чи спеціалістів щодо відповідності споруд нормам будівельно-архітектурного законодавства. У даному випадку суд не може замінювати відповідні державні органи контролю на які покладено обов`язок нагляду та контролю у сфері будівництва шляхом визнання права власності на недобудовані чи самочино збудовані об`єкти.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки нерухоме майно на яке позивачка просить визнати право власності є самочинно збудованим і не може бути визнане за позивачкою в порядку ст. 392 ЦК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк