Провадження №2/389/985/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 березня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого-судді Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка цивільну справу, в порядку загального позовного провадження, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтувала тим, що з 2009 року проживає у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . До її заселення вказаний житловий будинок належав ОСОБА_5 до його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , після обліковувася без переоформлення права на спадщину за його дружиною, ОСОБА_6 . До будинку вона вселилася разом зі своєю сім`єю, до складу якої входили її мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 . Оформити договір купівлі-продажу ОСОБА_6 не наполягала, у подальшому у зв`язку з її смертю, договору укладено так і не було. З часу проживання її у будинку на нього ніхто не пред`являв своїх прав, претензій щодо проживання її сім`ї не висловлював. З питань прийняття спадщини колишніх власників будинку до нотаріальної контори також ніхто не звертався. Вищевказаним будинком вона володіє добросовісно та відкрито понад 14 років, утримує його у належному стані, робить ремонти, сплачує комунальні послуги. Зазначене надає їй право звернутися до суду з даним позовом про визнання за нею права власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач та її представник - адвокат Урсаленко О.М. не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглядати справу за його з позивачем відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, клопотання про розгляд справи за її участю до суду не надходили.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності. Вказали, що не мають ніяких заперечень, проти заявленого позову їх дочкою ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши Інвентаризаційну справу на житловий будинок АДРЕСА_2 , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що за даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , довідки Володимирівського старостинського округу Суботцівської сільської ради від 22 серпня 2023 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Олександрія Кіровоградської області, зареєстрована по АДРЕСА_3 , фактично проживає з 2009 року за адресою: АДРЕСА_1 , з батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (мати), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (батько) (а.с. 4,9).

Суботцівською сільською радою зроблено витяг з погосподарської книги від 15 серпня 2022 року з якого вбачається наступне: згідно з записом в погосподарській книзі №9 за 1977 - 1979 роки, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; згідно із записом в погосподарській книзі №9 за 1980 - 1982 роки, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; згідно із записом в погосподарській книзі №9 за 1983 - 1985 роки, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; згідно із записом в погосподарській книзі №8 за 1986 - 1990 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно із записом в погосподарській книзі №7 за 1991 - 1995 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно із записом в погосподарській книзі №7 за 1991 - 1995 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується, після смерті чоловіка ОСОБА_5 з 06 січня 1992 року, за громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно із записом в погосподарській книзі №9 за 1996 - 2000 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно із записом в погосподарській книзі №16 за 2001 - 2005 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно із записом в погосподарській книзі №13 за 2006 - 2010 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до 20 серпня 2007 року і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно із записом в погосподарській книзі №13 за 2006 - 2010 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2007 року і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно із записом в погосподарській книзі №17 за 2011 - 2015 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно із записом в погосподарській книзі №17 за 2016 - 2020 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами обліковується за громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і знаходить за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно зі свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння, виданим виконавчим комітетом Мошоринської сільської ради від 28 вересня 1994 року та зареєстрованого в БТІ за р.№489/4, житловий будинок по АДРЕСА_4 в цілому на праві особистої власності належить ОСОБА_5 свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Мошоринської сільської ради народних депутатів №16 від 30 березня 1989 року (а.с. 11).

Виконавчим комітетом Суботцівської сільської ради від 22 серпня 2022 року №84 ухвалено рішення про уточнення адреси житлового будинку ОСОБА_7 . Вказано: «у зв`язку з тим, що адреса житлового будинку громадянина ОСОБА_4 , в якому зараз проживає заявниця ОСОБА_3 (довідка видана виконкомом Суботцівської сільської ради від 15 серпня 2022 року №585-М), в АДРЕСА_1 змінилася з № НОМЕР_2 на НОМЕР_5 (витяг з по господарської книги, виданий виконкомом Суботцівської сільської ради від 15 серпня 2022 року №558-М), з метою уникнення дублювання присвоїти вказаному житловому будинку адресу: АДРЕСА_1 » (за матеріалами інвентаризаційної справи).

На адресу ОСОБА_1 . Суботцівською сільською радою надіслано листа за вих.№03-20/2192 від 28 серпня 2022 року, в якому повідомлено, що рішенням виконавчого комітету Суботцівської сільської ради № 84 від 22 серпня 2022 року, житловому будинку, в якому вона проживає, присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (за матеріалами інвентаризаційної справи).

За замовленням позивача на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , Знам`янським міжміським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» виготовлено 28 грудня 2022 року технічний паспорт (а.с. 6-7).

Як свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформована 27 лютого 2024 року, відомості про речові права на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні (а.с. 37).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мошорине Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.210-211).

Після смерті ОСОБА_8 в другій Знам`янській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області заведена спадкова справа за №68 за 1993 рік. З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_5 до нотаріуса звернулася його дружина ОСОБА_9 . Вказала, що після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із грошового вкладу, окрім неї інші спадкоємці відсутні. 30 травня 1993 року ОСОБА_9 видано свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад (а.с.25-29 т.2).

Згідно з довідкою Суботцівської сільської ради від 07 березня 2024 року №158-м, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_6 . Крім них в даному господарстві станом на 06 січня 1992 року ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 53).

Як свідчить свідоцтво про смерть, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в селі Мошорине Знам`янського району Кіровоградської області (а.с. 54).

Після смерті ОСОБА_6 в другій Знам`янській державній нотаріальній конторі 11 листопада 2014 року заведено спадкову справу №259/2014, з матеріалів якої вбачається, що із заявою про прийняття її спадщини 11 листопада 2014 року звернулася ОСОБА_2 . У довідці Мошоринської сільської ради від 07 листопада 2014 року зазначено, що ОСОБА_6 на день смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_5 у своєму господарстві, разом з онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та її сім`єю. За життя ОСОБА_6 склала заповіт, яким усі свої права та обов`язки, які їй належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому та все її майно, де б воно не було і з чого воно не складалося у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_2 . Вказаний заповіт посвідчений у Мошоринській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області 07 березня 2008 року та зареєстрований за реєстром за №121. ОСОБА_2 за її заявою нотаріусом 11 грудня 2014 року видане свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_6 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 нотаріусу не подавала (а.с.128-151).

Досліджені судом докази доводять, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном - житловим будинком з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , і понад десять років відкрито, безперервно ним володіє. На це майно не претендують інші особи, особа за якою було зареєстровано право власності на будинок, померла.

Положенням статті 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац другий частини третьої статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) не знайшла підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки за змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Враховуючи те, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном - житловим будинком з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , і понад десять років відкрито, безперервно ним володіє, за нею може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно з ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України. Відтак, позовні вимоги є огрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.2,4,12,13,81,89,141,223,259,263-265,274,280-282,284,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Третя особа - ОСОБА_3 , відомості про РНОКПП не встановлені, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - ОСОБА_4 , відомості про РНОКПП не встановлені, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.В. Берднікова