Справа № 148/2089/24
Провадження №2/148/54/25
27 лютого 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано в її інтересах та від її імені представником, адвокатом Ткач Іриною Іванівною, до ОСОБА_2 , за участю Служби у справах дітей Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, Служби у справах дітей Тульчинської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
Адвокат Ткач І.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.01.2007 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.07.2012 у справі №225/1068/12 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Після припинення спільного проживання сторін, їх неповнолітня донька ОСОБА_3 залишилась проживати разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач залишився проживати в с. Клебань Тульчинського району Вінницької області, де, як відомо позивачці, проживає до теперішнього часу.
З моменту розірвання шлюбу між сторонами відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Він не відвідує навчальний заклад, де навчається дитина, не цікавиться її навчанням, життям та інтересами, не бере участі і в її утриманні.
12.10.2012 позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Фактично із 2012 року всі питання щодо виховання доньки ОСОБА_3 вирішуються позивачкою та її чоловіком ОСОБА_4 , без участі та підтримки відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Добровільно відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Починаючи з 2012 року відповідач жодного разу не виявляв бажання бачитися з дитиною, жодним чином не піклується про дочку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами у школі, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, взагалі не спілкується з дитиною, внаслідок чого втрачено почуття самоусвідомлення дитиною відповідача, як батька. Відповідач, як батько дитини, покладених законом на нього батьківських обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками.
У зв`язку з цим, позивачка змушена звернутися з позовом до суду та просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнути з нього на свою користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття.
В судовому засіданні позивачка та її представник позовну заяву підтримали, посилаючись на викладені в ній обставини. Зазначили, що з липня 2012 року по даний час відповідач дочкою не цікавиться, не спілкується з нею, не телефонує їй, не утримує, участі у її вихованні не приймає. Він не здатен забезпечити дочці гарні умови для проживання та розвитку. ОСОБА_6 постійно проживає з позивачкою та її новою сімєю і вважає та називає батьком вітчима ОСОБА_7 . Жодних перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу ніхто не створював, так само не існує жодної поважної причини для того, щоб він не виконував батьківського обовязку. Просили позов задовольнити в повному обсязі.
Представник Служби у справах дітей Тульчинської міської ради в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. При ухваленні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування Ободівської сільської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. Зазначив, що про відсутність інтересу відповідача до доньки ОСОБА_3 свідчить, зокрема, той факт, що він не являється в судові засідання. Вважає, що позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, з якою батьківський звязок давно втрачено.
Представник Служби у справах дітей Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.
За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Добре знає її теперішнього чоловіка ОСОБА_10 , доньку ОСОБА_3 з 2012 року. Після того, як позивачка розірвала шлюб з відповідачем, останнього вона не бачила жодного разу, до дитини він не приїжджає, не допомагає. Теперешній чоловік позивачки ОСОБА_7 займається вихованням ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона теж є сусідкою позивачки. Відповідача ОСОБА_14 вона пам`ятає погано і востаннє його бачила приблизно в 2012 році, коли ОСОБА_12 було 4-5 років. В позивачки зараз дуже добрий чоловік ОСОБА_7 , який займається вихованням ОСОБА_12 . Чи ОСОБА_15 спілкується з відповідачем, їй не відомо.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Відповідача вона давно не бачила. Вихованням ОСОБА_12 займаються ОСОБА_17 та її чоловік ОСОБА_7 . Їй відомо, що батько не вітає ОСОБА_3 зі святами, не бере участі в її житті.
В судовому засіданні неповнолітня свідок ОСОБА_3 пояснила, що зараз їй 16 років. Після розлучення батьків, коли їй було 3-4 роки, батько проживає окремо від них, жодного разу з нею не спілкувався, не приїздив, не вітає зі святами, не дарує подарунки,. Вона практично не знає та не памятає свого біологічного батька, який зовсім не цікавиться її життям, її успіхами, потребами, в тому числі і матеріальними. Звязок з батьком фактично втрачено. Вважає своїм батьком маминого чоловіка ОСОБА_7 , якого називає батьком та який займається її вихованням з 2012 року. Підтримує вимоги матері та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неї і стягнути з нього аліменти на її утримання, оскільки вона скоро закінчує навчання в школі, та протребуватиме матеріального утримання під час навчання в інституті.
Вислухавши пояснення позивачки, її представника, представника Служби у справах дітей Тульчинської міської ради, свідків, думку дитини, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 7).
Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.07.2012 №225/1068/12 позов ОСОБА_18 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між ними розірвано, про що свідчить копія вказаного рішення (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 12.10.2012, судом встановлено, що 12.10.2012 між ОСОБА_18 та ОСОБА_4 Виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницькій області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №05. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_5 » (а.с. 9).

Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових та санітарно-гігієнічних умов життя сім`ї від 07.08.2024 комісія в складі: начальника та провідного спеціаліста Служби у справах дітей Ободівської сільської ради обстежили умови проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . Житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 4 кімнат: 3 спальні, зал-вітальня, кухня, ванна кімната, 2 коридора. Площа будинку 220 кв.м, будинок газифікований, з водопостачанням. У будинку сучасний ремонт, є всі необхідні меблі та побутова техніка. ОСОБА_6 має окрему кімнату, облаштовану для навчання та відпочинку. За цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька. Зі слів дитини з рідним батьком не спілкується та не бачиться, батьком вважає свого вітчима ОСОБА_4 , з яким склались дуже теплі та щирі відносини. Також дитина перебуває на його утриманні (а.с. 10).

Згідно Характеристики учениці 11 класу ОСОБА_3 від 14.08.2024 № 131, підписаної директором та класним керівником Комунального закладу «Новоободівський ліцей» Ободівської сільської ради, ОСОБА_3 навчається у даному закладі з першого класу. Зарекомендувала себе як дисциплінована, скромна, стримана та уважна учениця. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_4 приділяють належну увагу вихованню та навчанню ОСОБА_3 , регулярно відвідують батьківські збори, цікавляться життям класу та закладу. Постійно підтримують зв`язок з класним керівником. Батько, ОСОБА_2 , із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере, життям та інтересами доньки не цікавиться. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся, жодного разу не відвідав заклад (а.с. 11).

Відповідно до довідки, виданої лікарем Ободівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини КНП «Тростянецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Тростянецької селищної ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на прийом до сімейного лікаря та профілактичні огляди приходить завжди з мамою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батько ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 жодного разу не відвідував з дитиною сімейного лікаря та не цікавився здоров`ям дитини. Профілактичні щеплення отримувала своєчасно, згідно календаря (а.с. 12).

Згідно довідки від 07.08.2024 №576 виданої Ободівською сільською радою Гайсинського району, ОСОБА_1 , 1983 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Склад її сім`ї наступний: 1. Чоловік - ОСОБА_4 , 1977 року народження; 2. Дочка - ОСОБА_3 , 2008 року народження; 3. Дочка - ОСОБА_20 , 2013 року народження; 4. Син - ОСОБА_21 , 2019 року народження (а.с. 13).

Відповідно до довідки Тростянецько-Ладижинського ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 12.08.2024 №1919 згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) щодо примусового виконання рішень, станом на 12.08.2024 виконавчі провадження, де боржником виступає ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька Вінницької області Гайсинського району с.Ободівка, відсутні (а.с. 14).

Згідно витягу з реєстру Ободівської територіальної громади місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 02.08.2005 (а.с. 17).

Відповідно до витягу з реєстру Ободівської територіальної громади місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 16.09.2008 (а.с. 17).

Згідно висновку органу опіки та піклування Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 879 від 28.11.2024, вбачається, що з метою захисту інтересів дитини Орган опіки та піклування Ободівської сільської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно його неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 80-82).

Вирішуючи даний спір щодо позовної вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до дочки ОСОБА_3 суд виходить із такого.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч.1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 171 СК дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

З аналізу досліджених в ході судового розгляду доказів, думки дитини, яка повідомила, що родинний звязок з батьком втрачено, оскільки вона практично не знає його з 3-4 років, суд доходить висновку, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини, жодної участі в її житті не приймає з 2012 року. Жодних обєктивних причин для такої поведінки відповідача в судовому засіданні не встановлено. Вказане свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обовязків. Крім того, неявка відповідача в судові засідання, не висловлення своїх заперечень щодо позову, свідчать про незацікавленість та небажання змінити свою поведінку для відновлення звязку з донькою.

Враховуючи наведені обставини, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки, не цікавиться її життям, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки про позбавлення відповідача батьківських прав та про існування правових підстав для їх задоволення.

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить із такого.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Виходячи з положень вищевказаної статті утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

За змістом частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю - позивачкою у справі, а тому аліменти необхідно стягувати на її користь, а також встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, доказів, які б свідчили про наявність у відповідача інших утриманців, суду не надано.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідачки на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України та вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в заявленому позивачкою розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 06.09.2024, саме з цієї дати суд і присуджує аліменти.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211,20 судового збору, оскільки позивачка звільнена від його сплати, також з відповідача підлягають стягненню понесені позивачкою судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 18 Конвенції про права дитини, п.п. 15,16 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, ст. 11-12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150, 164, 166 СК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.09.2024 до досягнення дочкою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору та 1211,20 грн. судового збору - в дохід держави на рахунок UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 10.03.2025.

Суддя Л.А. Штифурко