ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1629/25
Провадження № 2-о/362/90/25
У Х В А Л А

07 березня 2025 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Хмельницький Хмельницької області народилась ОСОБА_3 .10 травня 1991 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у відділі РАГС Московського районного управління юстиції м. Києва було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів 10 травня 1991 року зроблено запис № 637.Після укладення шлюбу присвоєні прізвища:чоловікові - ОСОБА_5 ;дружині - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Києві у подружжя народився син - ОСОБА_2 . У вказаному свідоцтві про народження матір`ю дитини вказана « ОСОБА_6 ». 21 жовтня 1997 року Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області Заявниці було видано паспорт громадянина України, в якому прізвище зазначено українською мовою як « ОСОБА_7 ».08 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадського стану Васильківської райдержадміністрації Київської області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено запис № 174 про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .Відповідно до вказаного свідоцтва прізвища після розірвання шлюбу:громадянина - ОСОБА_5 ;громадянки - ОСОБА_7 .Після тривалої хвороби з 1 жовтня 2005 року ОСОБА_1 була призначена друга група інвалідності довічно.10 травня 2007 року Пенсійним фондом України ОСОБА_1 була призначена пенсія довічно.

Оскільки прізвище « ОСОБА_5 » Заявниця набула при реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , тому основним джерелом, який є базовим документом щодо правильності написання даного прізвища, може слугувати тільки актовий запис про народження особи.Так в актовому запису про народження дитини заявниці № 11 від 05.01.1993 року, складеному відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві прізвище дитини, батька та матері також зазначено « ОСОБА_5 ».

Для внесення змін до актового запису про народження сина Заявниці ОСОБА_2 необхідно внести зміни до актового запису про державну реєстрацію шлюбу батьків.

Звернувшись із відповідною заявою до Зацікавленої особи, заявниці внести зміни щодо прізвища дружини (Заявниці) після державної реєстрації шлюбу з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_7 » було відмовлено Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану, який складено 05 грудня 2024 року Начальником Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На сьогоднішній день прізвище Заявника у паспорті, свідоцтві про одруження та свідоцтві про народження сина різні « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_5 », у зв`язку із чим є необхідність встановлення факту родинних зав`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю І чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка] з числа осіб з інвалідністю І чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту], відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі]. У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю І чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Оскільки заявниця являється інвалідом II групи, однак внести зміни до актового запису про державну реєстрацію шлюбу, а тому і до актового запису про народження власної дитини у позасудовому порядку не має можливості, а тому звертається із цією заявою до суду.

Вивчивши заяву та матеріали, що до неї додані, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

У частині 1 ст. 62 КпШС України (який був чинний на момент укладення шлюбу заявника та на момент народження їх сина) зазначалося, що якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям. При різних прізвищах дитині присвоюється прізвище батька або матері за згодою батьків, а при відсутності згоди за рішенням органів опіки та піклування.

Згідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Як слідує з тексту заяви та поданих документів, на час звернення до суду, заявник та її син є живими.

ОСОБА_1 просить встановити факт родинних відносин між нею та її сином ОСОБА_2 , який має повну цивільну дієздатність.

Крім того, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від виниклих обставин (зокрема, можливо шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища, ім`я та по батькові, а саме сином заявника).

Відповідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що заявником не зазначено належних та допустимих доказів, що встановлення факту родинних відносин між нею та її сином неможливо в позасудовому порядку, зокрема, шляхом внесення відповідних виправлень до документів, які посвідчують їх родинні стосунки чи їх особистих документів, а саме отримання сином нового паспорту, мети встановлення такого факту, який би породжував юридичні наслідки, заявником не зазначено, а тому суд доходить висновку про відмову у відкритті провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись статтями 186, 258-261, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин відмовити.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала разом із заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко