Справа № 185/1175/24
Провадження № 2/185/189/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Єгоричевої К.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю 'Діджи фінанс' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «Діджи фінанс» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 20.05.2015 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем було укладено угоду №200283838 щодо кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 27350 грн., з встановленим строком користування з 20.05.2015 р. по 19.05.2018 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20 липня 2020 року Позивачем набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 відповідно до якої Позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором з відповідачем. Станом на 04.01.2024 р. загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором становить 45228,29 грн., з яких: 14700,13 грн. заборгованість за кредитом; 30528,16 грн. заборгованість за відсотками. З урахуванням положень ст. 625 ЦК України відповідач також просить стягнути суму збитків з урахуванням 3% річних 4 074,22 грн, сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 20 509,41 грн. Разом заборгованість становить 69 811,92 грн.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав його необґрунтованості та у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.05.2015 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем було укладено кредитний договір №200283838 який складається із Зави (оферти), Заяви про відкриття поточного рахунку, Анкети, Довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту, Договору добровільного страхування життя, Тарифів по продукту «Visa Platinum CashBack».

20 липня 2020 року Позивачем набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 відповідно до якої Позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором з відповідачем

Відповідно до ч.1 ст.512 та 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Отже, до позивача перейшло право вимоги за спірним кредитним договором з відповідачем.

Враховуючи те, що відповідачем не виконувались умови кредитного договору, виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками.

В обґрунтування розміру заборгованості за кредитом позивачем надано суду виписку руху коштів по рахунку відповідача.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, позивач правомірно просить стягнути з відповідача 3% річних та індекс інфляції.

Відповідачем не надано суд доказів невірності розрахунків позивача. Також відповідачем не надано суду й зустрічного розрахунку заборгованості, який би поставив під сумнів наданий позивачем розрахунок.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач має зазначену позивачем заборгованість за тілом кредиту, відсотками, 3% річних та індексом інфляції.

Проте, з боку відповідача надійшла заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Так, відповідно до ст. 257 ЦПК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З Довідки про умови кредитування вбачається, що строк кредиту складає 12 місяців, тобто строк кредиту до 20.05.2016 року.

До суду позивач звернувся з позовом 30 січня 2024 року. Отже, навіть з урахуванням положень пункту 12 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України щодо продовження на строк дії карантину строку позовної давності, позивачем пропущений загальний строк позовної давності три роки. Навіть якщо початок перебігу строку позовної давності рахувати від останнього платежу відповідача, то і в цьому випадку він пропущений.

Умови кредитного договору не містять письмово узгоджених умов щодо збільшення строку позовної давності.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити за пропуском позовної давності.

Доводи позивача щодо не пропущення строку позовної давності зводяться до його власного тлумачення норм діючого законодавства та не можуть бути підставою для його поновлення.

Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю 'Діджи фінанс' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський