КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5547/2025
справа №753/6966/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Поповою Іриною Сергіївною, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року, постановлену під головуванням судді Галаган В.І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Київський національний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості», третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, про стягнення заробітної плати та заборгованості по компенсації за невикористану відпустку під час звільнення, -

встановив:

В листопаді 2024 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом про стягнення заробітної плати, заборгованості по компенсації за невикористану відпустку під час звільнення.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано триденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

28 листопада 2024 року адвокатом Поповою І.С., яка діє в інтересах позивачки, подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року заяву про усунення недоліків позовної заяви повернуто заявнику, позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погодившись із постановленою ухвалою, адвокатом Поповою І.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на необґрунтованість та незаконність оскаржуваної ухвали суду,

Вказує, що представник позивачки - адвокат Попова І.С. має зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд».

Представником позивачки в системі «Електронний суд» 28 листопада 2024 року об 11:27 год. до суду першої інстанції подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Уважає, що у суду не було жодних підстав заяву про усунення недоліків позову повертати на підставі статті 183 ЦПК України.

Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повернувши позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що у встановлений судом строк недоліки позовної заяви не усунуто, отже, позовна заява підлягає визнанню неподаною та поверненню позивачеві.

Суд вказав, що подання 28 листопада 2024 року заяви на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху вчинено адвокатом шляхом направлення заяви на офіційну електронну адресу районного суду, замість засобами ЄСІТС за допомогою системи «Електронний суд», а тому така заява підлягає поверненню заявникові. Заяву повернуто на підставі частини 4 статті 182 ЦПК України.

З матеріалів справи установлено наступне.

В листопаді 2024 року адвокатом Поповою І.С. в інтересах ОСОБА_1 подано позовну заяву, яку ухвалою суду 25 листопада 2024 року залишено без руху.

Згідно даних довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді «Ухвала» від 25 листопада 2024 року по справі №755/20465/24 надіслано 25 листопада 2024 року одержувачу на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ; документ доставлено до електронної адреси 25 листопада 2024 року об 11:08 год (а.с.27).

Вказана електронна адреса належить позивачці ОСОБА_1 .

28 листопада 2024 року адвокатом Поповою І.С., яка діє в інтересах позивачки, подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. Заяву подано шляхом направлення на електронну адресу районного суду та підписано адвокатом власним електронним підписом.

28 листопада 2024 року постановлено оскаржувану ухвалу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вказує на таке.

Частиною 5 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви, починається 26 листопада 2024 року та закінчується 28 листопада 2024 року.

Таким чином, оскаржувану ухвалу від 28 листопада 2024 року постановлено з порушенням процесуальних строків, визначених ЦПК України.

Щодо повернення заяви про усунення недоліків позовної заяви на підставі статті 183 ЦПК України, колегія суддів вказує на таке.

Відповідно до окремих положень частин 1, 2 статті 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 або 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Із змісту наведеної статті можливо зробити висновок, що цивільний процесуальний закон передбачає три підстави для повернення процесуальних заяв учасників справи: невідповідність змісту поданої заяви вимогам частини 1 цієї статті, подана заява не підписана у спосіб, визначений законодавством у залежності від форми поданої заяви; подання заяви, особою, як законом зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, проте не зареєструвала його.

Заява адвоката Попової І.С. від 28 листопада 2024 року підписана кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом адвоката відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Із змісту цієї заяви, убачається, що вона відповідає змісту процесуальної заяви згідно вимог частини 1 статті 183 ЦПК України, а також адвокатом Поповою І.С. зазначено про наявність в неї зареєстрованого електронного кабінету та відповідні реквізити.

Із змісту оскаржуваної ухвали убачається, що заяву від 28 листопада 2024 року повернуто заявнику на підставі 4 статті 183 ЦПК України у зв`язку із подання адвокатом Поповою І.С. цієї заяви шляхом направленням на електронну адресу суду, а не за допомогою системи «Електронний суд».

Разом з тим, стаття 183 ЦПК України не передбачає повернення заяв, поданих адвокатом в електронній формі, лише з підстави надсилання заяви не за допомогою системи «Електронний суд».

Окрім того, Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Абзацом 3 пункту 9 Положення передбачено, що інструкція користувача Електронного кабінету розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua.

Розділом 14 Інструкції користувача підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, розміщеної на сайті wiki.court.gov.ua (зі змінами та доповненнями) визначено порядок взаємодії ЕС та комп`ютерної програми «Д-3». Пунктом 14.1.1. цього розділу передбачено, що завантаження заяв, що надходять від користувачів електронного Кабінету користувача ЕС до бази даних (БД) автоматизованої системи документообігу суду відбувається за допомогою завдання «Завантаження заяв електронного суду», що налаштовується в КП «СПД».

Тобто долучення заяв, поданих учасниками справи, до електронної справи в системі «Електронний суд» здійснюється уповноваженими працівниками суду, до якого надійшла заява, одночасно із реєстрацією такої вхідної кореспонденції.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що подання адвокатами заяв до суду у спосіб надсилання їх на офіційну електронну адресу суду прямо не заборонено процесуальним законодавством. При цьому, заява адвоката Попової І.С. від 28 листопада 2024 року про усунення недоліків позову відповідає вимогам статті 183 ЦПК України.

При перевірці електронної справи №755/20465/24 установлено відсутність у справі завантаженої до картки справи заяви адвоката Попової І.С., поданої 28 листопада 2024 року об 11:27 год.

Разом з тим, представником позивачки на підтвердження доводів апеляційної скарги надано роздруківку з системи «Електронний суд» про реєстрацію вихідної кореспонденції адвоката Попової І.С. в межах справи №755/20465/24, а саме реєстрацію 28 листопада 2024 року об 11:27 год. документа «Заява» (а.с.59). Із роздруківки убачається, що таку заяву направлено до Дніпровського районного суду міста Києва.

Також долучено роздруківку з електронної адреси адвоката Попової І.С. про надсилання до суду першої інстанції заяви про усунення недоліків позовної заяви в електронній формі, яка фактично міститься в матеріалах справи.

Таким чином, адвокатом Поповою І.С. надано підтвердження подання до суду першої інстанції двох ідентичних заяв на виконання ухвали суду від 25 листопада 2024 року, одна з яких подана через систему «Електронний суд», інша - шляхом направлення на електронну адресу районного суду.

Отже, повернення заяви адвоката Попової І.С. від 28 листопада 2024 року про усунення недоліків позову не можна уважати обґрунтованим та законним.

Крім того, відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Загальні вимоги щодо форми та змісту заяви закріплено приписами статті 175 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом вище наведених норм процесуального закону повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але в установлений судом строк ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.

Із матеріалів справи убачається, що сторона позивачки не вчиняла дій на ухилення від виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху. Натомість убачається вчинення дій на усунення недоліків позовної заяви, визначених судом.

Серед іншого, апеляційний суд зауважує, що згідно вимог цивільного процесуального закону, а саме приписів статтею 128 та 272 ЦПК України судова кореспонденція надсилається учасникам справи в електронній формі у порядку, встановленому законом, тобто до електронного кабінету такого учасника, а в разі його відсутності -рекомендованим листом з повідомленням про вручення. При цьому, днем вручення судової кореспонденції, надісланої в електронній формі, є день отримання судом повідомлення про доставлення судової кореспонденції до електронного кабінету особи.

Проте судом першої інстанції ухвалу про залишення без руху позовної заяви надіслано позивачці в електронній формі на електронну адресу, вказану в позовній заяві, яка містить примітку про відсутність у позивачки зареєстрованого електронного кабінету.

Ураховуючи вищенаведене, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року не можна визнати законною із зазначених судом підстав.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Поповою Іриною Сергіївною, задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова