Житомирський апеляційний суд
Справа №276/2330/24 Головуючий у 1-й інст. Бобер Д. О.
Категорія 91 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №276/2330/24 за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, за участю заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Черняхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кравчук Андрій Васильович

на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Бобра Д.О.

встановив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив оголосити померлим його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Топорище Володарсько-Волинського (нині-Житомирського) району Житомирської області, датою смерті ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем смерті вважати селище Пойма Херсонського району Херсонської області.

На обґрунтування заяви вказував, що до початку повномасштабного збройного вторгнення рф на територію України з ним разом проживав однією сім`єю його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 .

На виконання Указу Президента України №62/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» син був призваний для проходження військової служби по мобілізації та з 12.04.2022 року був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 старшим водієм відділення охорони взводу охорони військової частини. Відповідно до наказу №253 від 29.08.2023 року вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 до складу зведеної стрілецької бригади ПС ЗС України для виконання спеціальних бойових завдань за призначенням з 01.09.2023 року до окремого розпорядження.

У листопаді 2023 року заявник отримав сповіщення №94 від 14.11.2023 року про те, що його син ОСОБА_2 зник безвісти 24 жовтня 2023 року, перебуваючи поблизу селища Придніпровське Херсонської області.

Пізніше він дізнався, що його син загинув під час виконання бойового на лівому березі Дніпра в районі села Пойма поблизу залізничного Антонівського мосту навпроти селища Придніпровське Херсонської області, яке розташоване на правому березі.

Син заявника ОСОБА_3 з 24.10.2023 року по даний час у військову частину для продовження проходження військової служби з відрядження не повернувся, по місцю свого постійного проживання в АДРЕСА_1 з часу призову на військову службу також відсутній, починаючи з 24.10.2023 року до цього часу жодного разу не зателефонував та нічого про себе та про місце свого перебування не повідомляв.

Наведені обставини свідчать про те, що син заявника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Пойма Херсонської області на лівому березі Дніпра в районі Антонівського залізничного мосту, виконуючи бойове завдання під час російсько-української війни.

Заявник є особою похилого віку, фактично втратив сина під час російсько-української війни та потребую соціального захисту відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Для отримання соціального захисту йому необхідно зареєструвати смерть сина під час бойових дій в російсько-українській війні, а підставою для державної реєстрації смерті відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52.5 від 18.10.2000 року може бути, зокрема, рішення суду про оголошення особи померлою.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою задоволено. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Топорище Володарсько-Волинського (нині-Житомирського) району Житомирської області оголошено померлим. Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є 24 жовтня 2023 року, а місцем смерті селище Пойма (нині - Заплава) Херсонського району Херсонської області.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, заявник через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду частково змінити, доповнивши резолютивну частину рішення таким чином: оголосити загиблим (померлим) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Топорище Володарсько-Волинського (нині-Житомирського) району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, старшого солдата, стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_3 , під час виконання бойового завдання із забезпечення здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України. Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 , а місцем смерті селище Пойма (нині - Заплава) Херсонського району Херсонської області.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що зміст вказаного рішення відповідає прохальній частині заяви про оголошення особи померлою від 11.10.2024 року, але водночас не забезпечує соціального захисту ОСОБА_1 як особі похилого віку, який втратив сина під час війни та потребує соціального захисту з метою оформлення своїх спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Дослідивши надані заявником докази, суд прийшов до висновку, що смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Пойма Херсонського району Херсонської області, що підтверджується документами про проходження ним військової служби, матеріалами службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони в/ч НОМЕР_4 -Д старшого солдата ОСОБА_2 , витягом з журналу бойових дій в/ч НОМЕР_5 НОМЕР_6 окремої бригади морської піхоти за період з 22.10.2023 року по 07.11.2023 року та іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, з урахуванням обставин цієї справи, які свідчать про високу ймовірність настання смерті ОСОБА_2 внаслідок бойових дій за обставин, які загрожували настанням його смерті, з дня імовірної смерті ОСОБА_2 пройшло більш ніж шість місяців, тому ОСОБА_2 може бути оголошений померлим в порядку ч. 2 ст.46 ЦК України.

На підставі поданих доказів вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Пойма Херсонського району Херсонської області, що підтверджується документами про проходження ним військової служби, матеріалами службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони в/ч НОМЕР_4 -Д старшого солдата ОСОБА_2 , Витягом з журналу бойових дій в/ч НОМЕР_7 НОМЕР_6 окремої бригади морської піхоти за період з 22.10.2023 року по 07.11.2023 року.

Однак відсутність зазначення відомостей стосовно того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший солдат, стілець-помічник гранатометника відділення охорони взводу охорони в/ч НОМЕР_3 дійсно у період з 23.10.2023 року по 24.10.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в селищі Пойма Херсонського району Херсонської області, не забезпечить соціального захисту ОСОБА_1 як особі похилого віку, який втратив сина під час війни та потребує соціального захисту з метою оформлення своїх спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Отже, прийняття даного рішення порушує права ОСОБА_2 , оскільки за оскаржуваним рішення суду він не зможе оформити свої спадкові права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», оскільки в резолютивній частині рішення не зазначено, що ОСОБА_2 був військовослужбовцем, який загинув за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Кравчук А.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду змінити доповнивши резолютивну частину рішення таким чином: оголосити загиблим (померлим) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Топорище Володарсько-Волинського (нині-Житомирського) району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, старшого солдата, стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_3 , під час виконання бойового завдання із забезпечення здійснення заходів 3 національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України. Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 , а місцем смерті селище Пойма (нині - Заплава) Херсонського району Херсонської області.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами статті 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Від Черняхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Топорище Володарсько-Волинського району Житомирської області є заявник ОСОБА_1 (а.с. 6).

Копією обліково-послужної картки до військового квитка на ОСОБА_2 та довідкою в/ч НОМЕР_4 від 26.02.2024 року №249/57/153, підтверджується, що ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час загальної мобілізації та розпочав службу у в/ч НОМЕР_4 старшим водієм з 12.04.2022 року (а.с. 9,10,12).

Згідно копії наказу командира в/ч НОМЕР_4 № 253 від 29.08.2023 року про направлення у відрядження з 01.09.2023 року старшого солдата ОСОБА_2 відряджено до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 для виконання бойових завдань (а.с.13).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_5 від 03.11.2023 року, ОСОБА_2 був зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_5 з 28.09.2023 року та зник безвісти 24.10.2023 року в районі населеного пункту Придніпровське на Херсонщині під час виконання бойового завдання у складі НОМЕР_8 самохідного артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_5 (а.с.14).

Наказом № 330 від 08.11.2023 року командира в/ч НОМЕР_4 старшого солдата ОСОБА_2 визнано таки, що зник безвісти 24.10.2023 року під час виконання бойового завдання та виключено зі всіх видів забезпечення (а.с.15).

Згідно з довідкою в/ ч НОМЕР_4 від 28.03.2024 року ОСОБА_2 з 23.10.2023 року по 24.10.2023 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в селищі Пойма Херсонського району Херсонської області, виданою на підставі журналу бойових дій в/ч НОМЕР_5 (а.с.30).

Витягом з журналу бойових дій в/ч НОМЕР_5 НОМЕР_6 окремої бригади морської піхоти за період з 22.10.2023 року по 07.11.2023 року та списком військослужбовців в/ч НОМЕР_4 , які безпосередньо брали участь в бойових діях у складі НОМЕР_6 окремої бригади морської піхоти, серед яких ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтверджено виконання останніми бойового завдання у період 22-24 жовтня 2023 року, у тому числі у районі н.п. Пойма (Антонівський залізничний міст, на лівому березі річки Дніпро), ОСОБА_2 значиться зниклим безвісти.

Згідно з матеріалами службового розслідування в/ч НОМЕР_5 по факту зникнення безвісти військослужбовця стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони в/ч НОМЕР_4 -Д старшого солдата ОСОБА_2 , вбачається, що за уточненими втратами за станом на 20:15 24.10.2023 року 2 стрілецького батальйону зведеної стрілецької бригади ПС Збройних Сил України під час виконання бойового завдання у складі НОМЕР_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 військової частини НОМЕР_5 поблизу АДРЕСА_3 безвісти зник старший солдат ОСОБА_2 , що перебував у службовому відрядженні в угрупуванні морської піхоти « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що підтверджується витягом з журналу бойових дій НОМЕР_8 стрілецького батальйону зведеної стрілецької бригади ПС Збройних Сил України. Солдати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали письмові пояснення, що 24.10.2023 в районі населеного пункту Придніпровське на Херсонщині бачили на полі бою тіло старшого солдата ОСОБА_2 без ознак життя, тіло з поля бою евакуйоване не було (а.с.16-27).

Згідно з витягом з Єдиного Реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 08.01.2024 вбачається, що ОСОБА_2 внесений до реєстру безвісти зниклих осіб з 6.11.2023 року, проте до цього часу місце його перебування не встановлено (а.с.29).

Наведені обставини також підтверджуються витягом із ЄРДР про внесення інформації до реєстру про кримінальне провадження №0000379 по факту зникнення безвісти 24.10.2023 року ОСОБА_2 військовослужбовця в/ч НОМЕР_9 під час виконання бойового завдання поблизу с. Придніпровське Херсонської області (а.с.31).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 заявнику ОСОБА_1 надіслано сповіщення № 94 про те, що його син старший солдат ОСОБА_2 зник безвісти 24 жовтня 2023 року перебуваючи поблизу селища Придніпровське Херсонської області (а.с.11).

Згідно з довідкою Новоборівської селищної ради від 10.10.2024 року, з дня отримання сповіщення зниклого безвісти 24.10.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на територію Фасівського старостинського округу він не повертався та не проживає по місцю свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи заяву про оголошення фізичної особи померлою, суд першої інстанції виходив із того, що з урахуванням обставин цієї справи, які свідчать про високу ймовірність настання смерті ОСОБА_2 внаслідок бойових дій за обставин, які загрожували настанням його смерті, з дня імовірної смерті ОСОБА_2 пройшло більш ніж шість місяців, тому ОСОБА_2 може бути оголошений померлим в порядку ч. 2 ст. 46 ЦК України. Крім того, обґрунтованим припущенням є те, що ОСОБА_2 міг померти ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Пойма Херсонського району Херсонської області за обставин, що дають підстави припустити його загибель у зв`язку з воєнними діями.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

Колегія суддів звертає увагу, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, із урахуванням положень статті 46 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померлим від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції не вбачає, з огляду на наступне.

Заявник у поданій заяві просив оголосити померлим його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Топорище Володарсько-Волинського (нині-Житомирського) району Житомирської області; датою смерті ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем смерті вважати селище Пойма Херсонського району Херсонської області.

Звернувшись із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померлим, заявник зазначав, що рішення суду йому необхідне для реєстрації смерті сина та реалізації права на отримання виплат, передбачених законодавством.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою задоволено. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Топорище Володарсько-Волинського (нині-Житомирського) району Житомирської області оголошено померлим. Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є 24 жовтня 2023 року, а місцем смерті селище Пойма (нині - Заплава) Херсонського району Херсонської області.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції розглянув заяву про оголошення особи померлою у межах заявлених вимог такої заяви.

Місцевим судом у резолютивній частині рішення не зазначено, що ОСОБА_2 був військовослужбовцем, який загинув за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, оскільки заявник ОСОБА_1 такі вимоги не заявляв.

Також колегія суддів звертає увагу, що справу розглянуто без залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи Міністерства оборони України, оскільки оголошення померлим сина заявника військовослужбовця Збройних Сил України, зачіпає права та обов`язки Міністерства оборони України, так як рішення у справі безумовно вплине на виникнення у Міністерства оборони України обов`язку щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з його смертю відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кравчук Андрій Васильович, залишити без задоволення, а рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 березня 2025 року.

Головуючий Судді