ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2887/22 Номер провадження 22-ц/814/721/25Головуючий у 1-й інстанції Грошова Н.М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Карпушина Г. Л., Обідіної О. І.,

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2024 року у складі судді Грошової Н. М.

у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, про виселення з самовільно зайнятого жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста, третя особа: Комунальне підприємство «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року представник КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, у якому просив суд виселити ОСОБА_1 із самовільно зайнятого жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що квартира АДРЕСА_2 належить Полтавській міській територіальній громаді в особі Полтавської міської ради. Наймач вказаної квартири ОСОБА_2 була знята з реєстрації 19.05.2020 у зв`язку зі смертю (актовий запис про смерть № 267 від 19.05.2020), її син ОСОБА_3 знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 42 від 16.01.2022), інших зареєстрованих осіб у зазначеній квартирі немає.

На виконання доручення міського голови № 01-05/01.1-11/284 від 28.04.2022 КП «ЖЕО № 2» здійснено комісійний вихід за вказаною адресою, в ході якого комісією встановлено, що в квартирі проживає ОСОБА_1 (інші відомості відсутні) без реєстрації та документів, які підтверджують право користування житловим приміщенням, про що складено акти від 20.05.2022 та від 05.07.2022.

З метою здійснення своєї статутної діяльності підприємством направлено відповідачу лист вих. № 1137/2022 від 24.05.2022 щодо надання документів на право користування спірною квартирою за наявності таких, а в разі відсутності - звільнити квартиру, який отриманий адресатом 02.06.2022.

ОСОБА_1 , з яким у встановленому порядку договір найму жилого приміщення не укладався, на момент смерті наймача даної квартири зареєстрований не був, ордер на жиле приміщення, який є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення, не одержував, а тому є таким, що самоправно зайняв жиле приміщення.

25.10.2022 адвокат Сергієнко Т. Г. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, третя особа - КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, в якому просила суд визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 на законних підставах як члена сім`ї наймача - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказувала, що відповідно до статті 64 ЖК УРСР ОСОБА_1 вважається членом сім`ї наймача квартири, яким спочатку була його рідна сестра ОСОБА_2 , а потім - племінник ОСОБА_3 , а відтак користується всіма правами та обов`язками наймача за договором найму.

Згідно довідки приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Настеки Н. О. про належність до кола спадкоємців від 14.09.2022, ОСОБА_1 прийняв спадщину після племінника, який не мав власної родини, та є єдиним спадкоємцем після ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, ще до смерті наймачів, які були зареєстровані у спірній квартирі, ОСОБА_1 з 2019 року, а раніше також постійно під час роботи в ТОВ «Полтаватрансбуд» проживав разом з сестрою та племінником, вони вели спільний побут, тобто були членами однієї сім`ї.

Вказувала, що ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства, не має власної сім`ї, а тому сестра постійно піклувалась про нього, вони разом проживали, мали взаємні права та обов`язки, а відтак були членами сім`ї.

ОСОБА_1 має інше житло по АДРЕСА_3 , яке дістав у спадок від матері, проте в цьому будинку постійно не проживав, так як фактично не може самостійно обслуговувати даний будинок, житлова площа якого складає 12,6 кв. м, він як пенсіонер з мінімальною пенсією не має можливості сплачувати за газопостачання, будинок перебуває у непридатному для проживання стані, проживати в ньому не мав змоги, в будинку немає умов для того, щоб готувати їжу, прибирати, прати, тому він проживав з сестрою та племінником у місті.

Після смерті родичів ОСОБА_1 продовжує проживати у квартирі, здійснює за нею догляд, сплачує за користування нею комунальні послуги, чим підтверджує факт того, що був вселений до квартири за згодою наймачів - його членів сім ї. Він здійснював їх поховання, отримав свідоцтва про смерть. Таким чином, він як член сім`ї наймача має такі ж права та обов`язки, в тому числі право користування житлом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2022 року зустрічну позовну заяву адвоката Сергієнко Т. Г. в інтересах ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, третя особа - КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням прийнято до спільного розгляду з первісним позовом КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи - Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, про виселення з самовільно зайнятого житлового приміщення (а. с. 77-78, т. 1).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2024 року первісний позов КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради задоволено.

Виселено ОСОБА_1 із самовільно зайнятого жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , без надання іншого жилого приміщення.

В порядку розподілу судових витрат стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю правових підстав для проживання ОСОБА_1 у зайнятому житловому приміщенні та недоведеністю у нього такого права за відсутності згоди наймачів квартири та наявності у володінні іншого житлового приміщення.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Сергієнко Т. Г. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову КП «ЖЕО № 2» відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у оскаржуваному рішенні відсутнє будь-яке спростування доводів відповідача про те, що КП «ЖЕО № 2» є неналежним позивачем у справі, оскільки не є власником майна або його балансоутримувачем, не є особою, що укладала договір чи видавала ордер на вселення до жилого приміщення та не має законних підстав для представництва інтересів власника для участі у справі та звернення до суду в інтересах міської ради.

Вказує, що ордер на вселення № 28 від 18.09.1990 був наданий ОСОБА_2 орендним підприємством «Полтаватрансбуд», а не Полтавською міською радою чи КП «ЖЕО № 2». Будь-яких доказів передачі майна у комунальну власність міста позивачем чи третьою особою суду надано не було.

Зазначає, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.10.2015 встановлено, що об`єкти, які належали на праві оренди Орендному підприємству «Полтаватрансбуд», зокрема, і спірний гуртожиток, були об`єктами державної форми власності та ТОВ «Полтаватрансбуд» визнавало на них право власності. При цьому, згідно листа ТОВ «Полтаватрансбуд» від 10.11.2022 № 672 відомості щодо передачі будинку по АДРЕСА_5 у комунальну власність відсутні на підприємстві.

Таким чином, у порушення норм процесуального права, судом першої інстанції визнано встановленим факт перебування квартири у комунальній власності без будь-яких правових підстав.

Звертає також увагу на те, що на адвокатський запит КП «ЖЕО № 2» листом від 03.03.2023 за № 507/2023 повідомило адвоката Сергієнко Т. Г. про те, що будинок по АДРЕСА_5 був списаний з балансу підприємства 30.01.2020 відповідно до рішення Полтавської міської ради від 20.12.2019 «Про списання багатоквартирних будинків з балансу КП «ЖЕО № 2», а тому КП «ЖЕО № 2» не є балансоутримувачем вказаного будинку та не має правових підстав для звернення до суду з позовом про виселення, який є різновидом негаторного позову та може пред`являтися лише власником майна. В даній справі власник майна - Полтавська міська рада є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на що суд першої інстанції уваги не звернув та вказані обставини у рішенні не спростував.

Також вказує, що незрозумілою є позиція суду щодо оцінки показів свідків на предмет постійного проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі, адже свідки в квартирі разом з родиною позивача ОСОБА_1 не проживали, а тому не могли стверджувати про його періодичне перебування у квартирі.

Наголошує на тому, що договір найму жилого приміщення позивачем надано не було, він не укладався, тобто умови користування жилим приміщенням визначено не було, відтак посилання суду на відсутність письмової згоди на вселення ОСОБА_1 є таким, що не ґрунтується на законі, адже відповідні правовідносини з найму можуть мати місце тільки при укладенні договору найму.

У відзивах на апеляційну скаргу представник Управління майном комунальної власності міста та представник КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 18.09.2000 АП «Полтавтрансбуд» видано ордер № 23 на житлову площу в гуртожитку на ім`я ОСОБА_2 на право зайняття з родиною з 2-х чоловік площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 , розміром 24,6 кв. м. Склад сім`ї: ОСОБА_2 ,1965 року народження - заявник; ОСОБА_3 , 1982 року народження, - син (а. с. 110, т. 2).

Згідно довідки КП «ЖЕО № 2» ПМР № 1939 від 12.02.2013, № 411 від 21.07.2022 та № 1430 від 29.08.2022 за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок на квартиру (житлове приміщення) оформлений на ОСОБА_2 , загальна площа 42 кв. м., житлова площа 24,6 кв. м. форма власності квартири - комунальна зареєстровано - 0 осіб. Були зареєстровані квартиронаймач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата реєстрації - 24.11.2000, дата зняття з реєстрації - 19.05.2020; син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата реєстрації - 24.11.2000, дата зняття з реєстрації - 16.01.2022 (а. с. 13, т. 1).

Зняття з реєстрації вказаних осіб у спірній квартирі відбулося у зв`язку з їх смертю. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради 28.04.2022 за вих. № 01-05/01.1-11/284 від 28.04.2022 надіслано начальнику КП «ЖЕО № 2» ПМР листа, відповідно до якого згідно з інформацією Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_3 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході обстеження встановлено, що в зазначеній квартирі проживає ОСОБА_1 без належних правових підстав. Для здійснення виконавчим комітетом міської ради повноважень щодо заселення зазначеної квартири, КП «ЖЕО № 2» необхідно терміново подати позовну заяву до суду про виселення ОСОБА_1 з самовільно зайнятого жилого приміщення (а. с. 10, т. 1).

Як вбачається з актів, затверджених начальником КП «ЖЕО № 2» 20.05.2022 та 05.07.2022, комісія у складі: начальника дільниці № 5 ОСОБА_4 , майстра техдільниці ОСОБА_5 , майстра ТО та ПР ОСОБА_6 , в присутності мешканця квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_7 , склали акт про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході комісійного обстеження та спробі опечатати квартиру за вищезазначеною адресою виявлено, що в ній проживає ОСОБА_1 без належних на те правових підстав (а. с. 11, 12, т. 1).

Листом № 1137/2022 від 24.05.2022 КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради повідомило мешканців квартири АДРЕСА_2 про те, що дана квартира перебуває у власності Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради (комунальна власність), квартиронаймачем була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші зареєстровані особи відсутні, тому на виконання доручення начальника Управління майном комунальної власності міста про звернення до суду з позовом про виселення сторонніх осіб із самостійно зайнятого жилого приміщення, КП «ЖЕО № 2» пропонує в десятиденний строк від дати отримання даного листа надати документи, які підтверджують право користування квартирою АДРЕСА_7 або у цей строк звільнити вказане приміщення і передати ключі від квартири КП «ЖЕО № 2» або Управлінню майном комунальної власності міста (а. с. 14, т. 1).

Як вбачається з листа ТзДВ «Полтаватрансбуд» за вих. № 672 від 10.11.2022, адресованого адвокатському бюро «Тетяна Сергієнко» житловий будинок по АДРЕСА_5 на балансі підприємства ТЗДВ «Полтаватрансбуд» не перебуває. Відомості щодо передачі до комунальної власності на підприємстві відсутні (а. с. 173, т. 1).

Згідно листа Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради за вих. № 01-06-01/15/1015, № 01-06-01/10/583 від 12.04.2023 відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 301 від 20.04.2016, згідно з рішенням двадцять другої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 25 квітня 2019 року багатоквартирні будинки списані з балансу КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради. КП «ЖЕО № 2» мешканцям житлового будинку по АДРЕСА_5 надаються послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території до того часу, поки вони не визначаться з формою управління своїм будинком або ж до призначення управителя. В Управлінні житлово-комунального господарства відсутня інформація та підтверджуючі документи щодо перебування будинку по АДРЕСА_5 на балансі та у комунальній власності міста, у тому числі квартири АДРЕСА_7 (а. с. 227-229, т. 1).

ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи з дитинства, що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_1 (а. с. 60, т. 1).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» № 19297096 від 24.06.2008 вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКО 263632 від 12.06.2008 (а. с. 57, т. 1).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у спірній квартирі зареєстрований не був та не довів факту набуття ним права користування спірним жилим приміщенням, а саме: вселення його у квартиру в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з наймачем, постійного проживання разом з наймачем та ведення з ним спільного господарства, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про виселення ОСОБА_1 зі спірного жилого приміщення, що не порушує його права на житло та не буде надмірним тягарем для нього, оскільки відповідач зареєстрований за іншою адресою та є власником на праві приватної власності житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_3 , обов`язок щодо належного утримання якого покладено на нього, як на власника цього житла.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.

У статті 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Разом з тим, частиною третьою статті 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Такими, які самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідного ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається апеляційним судом, встановлено, що ОСОБА_2 та член її сім`ї - ОСОБА_3 вселились у спірне жиле приміщення по АДРЕСА_1 24.11.2000 на підставі ордеру № 23 на житлову площу в гуртожитку, виданого АТ «Полтаватрансбуд» 18.09.2000.

Положеннями частини першої статті 3, частини першої статті 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 4 вересня 2008 року № 500-VI всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, передаються у власність відповідних територіальних громад згідно з цим Законом у порядку та строки, визначені затвердженою законом Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад.

Концепцію Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад відображено у Законі України від 21 червня 2012 року № 4995-VI «Про Загальнодержавну цільову програму передачі гуртожитків у власність територіальних громад на 2012-2015 роки», відповідно до якого метою Програми є передача гуртожитків у власність територіальних громад для забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, зокрема, права на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках, яке виникає після їх передачі у власність відповідної територіальної громади.

Згідно повідомлення ТзДВ «Полтаватрансбуд» житловий будинок по АДРЕСА_5 на балансі підприємства не перебуває (а. с. 173, т. 1).

Доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо відсутності доказів передачі будинку та спірної квартири до комунальної власності територіальної громади міста спростовуються рішенням Полтавської міської ради від 16.03.2012 «Про питання житлово-експлуатаційних підприємств Полтавської міської ради», згідно якого будинок по АДРЕСА_5 було прийнято на баланс КП «ЖЕО № 2», яке здійснювало управління будинком комунальної власності.

Подальше списання будинку з балансу підприємства 31.01.2020 відповідно до рішення Полтавської міської ради від 20.12.2019 «Про списання багатоквартирних будинків з балансу КП «ЖЕО № 2» не змінює статусу будинку, як належного територіальній громаді міста, а відсутність державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не свідчить про відсутність такого права, оскільки право власності на нерухоме майно, що виникло до 1 січня 2013 року, визнається дійсним якщо реєстрація такого права була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення.

Доводи апеляційної скарги, що КП «ЖЕО № 2» не є належним позивачем у справі про виселення ОСОБА_1 спростовуються Статутом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, затвердженим рішенням одинадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 16.06.2017, згідно якого засновником та власником підприємства - територіальною громадою міста Полтави в особи Полтавської міської ради уповноважено підприємство звертатися до суду з позовами про виселення з самовільно зайнятих квартир (пункт 5.4.10. Статуту).

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_1 вселився у квартиру АДРЕСА_2 після смерті племінника ОСОБА_3 без будь-яких правових підстав для зайняття жилої площі, а саме: без відповідного рішення про надання йому цього приміщення та відповідного ордера на житлове приміщення, за життя наймача ОСОБА_2 права користування житлом, як член її сім`ї, в установленому законом порядку не набув, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про виселення відповідача зі спірної квартири без надання йому іншого жилого приміщення.

Рішення суду першої інстанції відповідає встановленим фактичним обставинам справи та нормам права, що регулюють спірні правовідносини, і підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційним судом не вбачається.

За таких обставин колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Г. Л. Карпушин

О. І. Обідіна