ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 березня 2025 року

м. Чернівці

справа № 713/3120/23

провадження 22-ц/822/277/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

ознайомившись з клопотанням ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року та клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20 лютого 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк десять днів з моменту отримання ухвали для виправлення недоліків.

10 березня 2025 року до Чернівецького апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги та долучено довідку про те, що ОСОБА_1 не працює з 16 березня 2017 року по даний час, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, здійснює догляд за дитиною до шести років.

Вказане клопотання підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а з підстав, визначених частиною 1 цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналіз змісту ст. 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку про те, що відповідачі у справі не є суб`єктами, на яких поширюється дія цієї правової норми, оскільки вона стосується лише позивачів.

Водночас відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Враховуючи наведене, відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Тобто за вказаних обставин, з метою забезпечення права особи на судовий захист ст. 8 Закону України «Про судовий збір» може бути застосована за аналогією закону (ч. 9 ст.10 ЦПК України) до іншої сторони спору.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права, зокрема на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у судових справах.

Для уникнення створення особі перешкод для доступу до правосуддя у вигляді неможливості сплати судового збору законодавством передбачено описаний вище процесуальний механізм забезпечення судового розгляду поданих особами процесуальних документів у випадку складності для таких осіб оплатити визначену законом суму судового збору повністю: відстрочення сплати судових витрат, розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру необхідних до сплати судових витрат, звільнення від його сплати.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

На підтвердження вказаних у клопотанні обставин ОСОБА_1 надала довідку Про отримання (неотримання) допомоги від 28 січня 2025 року № 240 за якою ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року до 31 січня 2024 року нараховано допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях та Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у сумі 136244,46 грн та довідку про те, що ОСОБА_1 не працює з 16 березня 2017 року по даний час, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, здійснює догляд за дитиною до шести років.

Враховуючи те, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд апеляційної інстанції вважає за справедливе відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі №369/5171/23.

Колегія суддів зауважує, що відстрочена сума судового збору підлягає сплаті до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення у цій справі, або питання про її стягнення (розподіл судових витрат) буде вирішено за результатами розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 15053 гривень 19 копійок за подання апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року до ухвалення рішення по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Половінкіна

М. І. Кулянда

О. О. Одинак