РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої-судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Закревський І.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яким вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 в селі Підгайці Володимирського (бувшого Володимир Волинського) району Волинської області, заповіту на належне їй майно, яке складається із житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , вона не залишила, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері і має право на спадкування належного за життя їй майна. Крім ОСОБА_1 , до спадкоємців першої черги за законом належить дочка покійної ОСОБА_2 , яка є відповідачем по справі.

Зазначає, що позивач ОСОБА_1 не подав і не зареєстрував заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, тому, що відразу ж після смерті матері ОСОБА_3 поїхав у м. Гомель (Білорусь) на заробітки у зв`язку із дуже скрутним матеріальним становищем, відсутністю постійної роботи, де знаходився до кінця 2009 року. Окрім того, позивач вважав, що його покійна матір усе належне їй майно заповіла саме своїй дочці, а його рідній сестрі ОСОБА_2 , з якою вона проживала до дня своєї смерті.

Також представник позивача зазначив, що позивач ОСОБА_1 вчасно не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки не знав, що її потрібно було подавати у шестимісячний строк з дня смерті матері.

Про відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 та про те, що потрібно було подавати заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін після її смерті до органів нотаріату, позивач дізнався в кінці листопада 2024 року.

У зв`язку із вищевказаним позивач ОСОБА_1 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, тож адвокат Закревський І.В. просив суд визначити для нього додатковий строк, тривалістю в три місяці, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, надала суду заяву, якою розгляд справи просила проводити за її відсутності та не заперечувала проти задоволення позову.

Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання:

14 січня 2025 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд, з рахуванням вимог ст. 200 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії підготовчого розгляду справи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29 грудня 2008 року виконавчим комітетом Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як вбачається з копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2001 року, ОСОБА_3 є спадкоємицею майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 .

З довідки Зимнівської сільської ради Володимирського району № 222 від 05.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала і була зареєстрована на АДРЕСА_2 . На день її смерті разом з нею була зареєстрована і проживала її донька ОСОБА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_3 не реєструвався і не посвідчувався.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, позивач має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положеньст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 розпочався в день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 та закінчився відповідно 29 червня 2009 року.

У визначений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , мотивуючи це тим, що відразу після її смерті поїхав на заробітки у Білорусь. Окрім того, він весь час вважав, що матір заповіла належний їй будинок доньці, яка проживала разом з нею. Про те, що заповіт від імені матері не посвідчувався і спадщина до цього часу не оформлена, він дізнався лише у листопаді 2024 року. Саме з цієї причини він не зміг своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Вирішуючи питання щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлого чоловіка, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Підсумовуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого для її прийняття, ОСОБА_1 не міг у встановлений законодавством строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки він перебував протягом усього 2009 року на заробітках у Білорусі, а також вважав, що матір заповіла належний їй будинок його рідній сестрі, суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є поважними.

З огляду на те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, останній не може захистити своє право, а відповідач проти позову не заперечує, тож суд дійшов висновку про необхідність визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 10, 12, 13, 141, 200, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 1270, 1272 ч. 1, 3 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Ірина КУСІК