Справа № 629/7903/24
Номер провадження 2/629/277/25
10.03.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зміну розміру аліментів та визнання протиправними дії державного виконавця, суд, -
Ухвалою судді від 09 січня 2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
24.01.2025 року відповідачем головним державним виконавцем Ковтун А.М. надано відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дії державного виконавця, щодо накладення арешту на майно (автомобіль) та на рахунки боржника, та здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів. В обґрунтування заперечення зазначила, що у Лозівському відділі державної виконавчої служби на виконанні перебуває з 23.09.2019 року ВП №60125275. 23.09.2019 року державним виконавцем було винесено постанову, про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила провести судове засідання без її участі, у зв`язку з сімейними обставинами. Проти задоволення позову не заперечує.
Представник Лозівського відділу державної виконавчої служби головний державний виконавець Ковтун А.М. у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій остання просила відмовити у задоволені позовної заяви в частині визнання протиправними дії державного виконавця, щодо накладення арешту на майно (автомобіль) та на рахунки боржника, та здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів. Судове засідання проводити без участі державного виконавця.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
11.09.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області видано судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05.09.2019 року та до досягнення дитиною віку повноліття (а.с38).
24.01.2023 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинськ стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 30.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.16-17)
16.05.2024 року головним державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 . (а.с.46)
27.05.2024 головним державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання та про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. (а.с.47-48)
02.07.2024 року головним державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, арешт майна та розшук майна боржника транспортного засобу CHEVROLET, модель: САРТIVA. категорія: ЛЕГКОВИЙ, колір: ЧОРНИЙ, рік виробництва: 2008, номерний знак НОМЕР_3 ., номер кузова: НОМЕР_4 . (а.с.62-64).
26.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до керівника Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою щодо неправомірності накладення арешту на особові рахунки та на майно. (а.с.71-720
18.10.2024 року начальником відділу Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було надано відповідь на заяву від 26.09.2024 року, в якій зазначено, що постанови були винесені без порушення ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку з наявною заборгованістю по аліментам відсутні підстави для скасування вищевказаних постанов.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у визначений ст.181 СК України спосіб виконання цього обов`язку.
Положення частини 1 ст. 192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі №343/945/19 (провадження № 61-2057св20).
У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Таким чином, наявність у платника аліментів інших дітей (пункт 3 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я платника аліментів після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
З урахуванням викладеного, та виходячи із приписів статті 192 СК України, суд вважає, що зміна матеріального становища позивача є самостійною підставою для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним той факт, що у позивача змінилося сімейне становище, збільшилася кількість утриманців у порівнянні із становищем на момент ухвалення рішення суду від 11.09.2019 року про стягнення з нього аліментів, дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_4 , у зв`язку з військової агресією російської федерації, вимушені були переїхати з місця постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в інше місце та є внутрішньо переміщеними особами, що призводить до додаткових матеріальних витрат позивача. Тому, з урахуванням викладеного, фактичних обставин справи та вимог ст.ст. 180,192 СК України, враховуючи зміну сімейного становища платника аліментів ОСОБА_1 після стягнення аліментів, враховуючи конкретні обставини справи, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, а також закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частку з усіх видів заробітку батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили.
Даний розмір стягуваних аліментів не є заниженим та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, і відповідно буде достатнім для забезпечення дитини належними умовами для фізичного, духовного та культурного розвитку, не порушуючи також інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача.
У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Також, за правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а саме аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили, тому вимога позивача про зменшення розміру аліментів з січня 2023 року не підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії державного виконавця щодо накладання арешту на майно та на особові рахунки, а саме на заробітну плату та зробити перерахунок заборгованості по аліментам, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень статей 447, 451 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Крім того, частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що законодавцем визначено спеціальний порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності виконавців під час примусового виконання судових рішень та щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій .
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 758/8416/15-ц, Верховний Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що належним правомірним порядком захисту порушених прав позивача як боржника у виконавчому провадженні є звернення до суду саме зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та на рішення, ухвалені державним виконавцем під час здійснення відповідного виконавчого провадження, що відповідає вимогам норм процесуального права та Закону України «Про виконавче провадження».
Вимоги позову про визнання протиправними дії державного виконавця щодо накладання арешту на майно та на особові рахунки, а саме на заробітну плату та зробити перерахунок заборгованості по аліментам, є неналежним способом захисту прав боржника у виконавчому провадженні, оскільки законодавцем визначено спеціальний порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності виконавців під час примусового виконання судових рішень, а тому у задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст.6, 180, 182, 192 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зміну розміру аліментів та визнання протиправними дії державного виконавця задовольнити частково.
Розмір аліментів стягнутих за судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області виданого 11.09.2019 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду - 05.09.2019 року та до досягнення дитиною віку повноліття - змінити, визначивши розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення ОСОБА_3 , повноліття.
Судовий наказ, виданий 11.09.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харкіської області по справі №629/4620/19, відкликати з дня набрання даним рішенням законної сили, долучивши його до матеріалів справи.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Михайла Грушевського, 7.

Суддя Наталія ЦЕНДРА