Справа № 553/4344/24
Провадження № 2-с/553/32/2025
У Х В А Л А

11.03.2025м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Москаленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в :

02.12.2025 Ленінським районним судом м. Полтави виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України», заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 3092,68 грн., судового збору по 302,80 грн..

10.03.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Доценко О.В. звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що судовий наказ ним не отримано, про його видачу дізнався 25.02.2025 з повідомлення про накладення арешту на рахунки. Зазначає що стягувачем не надано належних та достатніх доказів про те, що дана заборгованість існує, адже ним належним чином сплачувались послуги газопостачання.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи заявника, приходжу до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає до задоволення, оскільки судовий наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, а заявник заперечує проти вимог стягувача.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, суд роз`яснює стягувачу право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст.170,171 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Судовий наказ, виданий 02.12.2024 Ленінським районним судом м. Полтави у справі №553/4344/24 (провадження 2-н/553/1141/2024) про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України», заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 3092,68 грн., судового збору по 302,80 грн. скасувати.

Роз`яснити, що відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави В. В. Москаленко