Справа № 523/6183/24
Провадження №2/523/1643/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

за участю представника позивача адвоката Рудницького Ю.І.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Одеса цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, юридична адреса: вул. В.Васильківська, буд.100, м. Київ, 03150) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

Так 13.08.2021 року ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), (надалі Позичальник), уклала з АТ «Альфа Банк» ,(надалі Банк), угоду про надання споживчого кредиту № 501349127 (надалі Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту.

Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 28.02.2023 року становить - 36 442,15 грн. , з яких 24 775,83 грн заборгованість по тілу кредиту, 11 666,32 грн заборгованість по відсотках. Деталізований розрахунок заборгованості 36442,15 грн..

Вищевказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача.

Позивач також посилається на те, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Позиція відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовні вимоги, відповідно до якого позовні вимоги не визнав у повному обсязі. В поданому відзиві відповідач посилається на те, що 13.08.2021 р., між ним, та Акціонерним товариством «Альфа банк» було укладено Угоду про надання споживчого кредиту №501349127. Як вбачається із виписки наданої позивачем, відповідачем неодноразово здійснювались оплати на погашення заборгованості за кредитним договором, втім як вбачається із самої виписки, кошти які були зараховані, банк списував в погашення не тільки тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, а і розрахунково-касове обслуговування та сплату комісій з обслуговування картки, списання яких є незаконним.

Так відповідач є учасником бойових дій, а відповідно до положень п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

З позовної заяви, а також доказів, які додані до неї вбачається, що між позивачем та мною було укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту, відповідно до якої у позивача виникло зобов`язання на надання мені кредиту.

Аналізуючи таке формулювання позивача, вбачається, що оферта на укладення угоди про надання кредиту позивачем замінюється поняття «кредитний договір», що за своєю суттю, формою та змістом є категорично різними документами.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Тобто оферта, за своїм змістом є лише пропозицією однієї сторони про намір укласти договір з другою стороною, після якої другою стороною необхідно прийняти таку пропозицію (акцептувати). В результаті таких послідовних дій, договір можна вважати укладеним.

Натомість, позивачем вказано, про те,що шляхом укладання оферти, під яким мається на увазі договір, було надано кредит відповідачеві, що суперечить процедурі укладання такого договору, не відповідає нормам Цивільного кодексу України та неможе породжувати обов`язки для однієї чи іншої сторони. З оферти, неможливо встановити згоду двох сторін, щодо істотних умов договору.

При цьому, всупереч викладеним в позовній заяві обставин, до її матеріалів, додано документи, з яких вбачається, що відповідач надав банку оферту на укладення угоди про надання кредиту на підставі Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який укладений між мною та Банком, після чого у цей же день, Банк прийняв пропозицію на укладення угоди про надання кредиту №501349127, шляхом надання акцепту.

Також, як вбачається з оферти, що підставою на укладання угоди про надання кредиту є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між відповідачем та Банком.

Відповідач стверджує, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

В матеріалах позовної заяви міститься розрахунок заборгованості за кредитом, з якого вбачається, що він сплачував грошові кошти банку проте, це не може бути свідченням конклюдентних дій та підтвердженням укладання угоди про надання кредиту.

Окрім того, відповідач вважає, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а тому не підтверджує її наявність.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також пояснив, що відповідач отримав кредит, який не погасив у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він дійсно уклав з АТ «Альфа-Банк» кредитний договір, оскільки були необхідні кошти для потреби сім`ї. Договір він укладав шляхом підписання договору електронним шляхом, а саме за допомогою мобільного пристрою. Відповідач готовий погасити тіло кредиту, але вважає, що позивачем безпідставно йому нараховувались відсотки за користування кредитом, оскільки він, як учасник бойовий дій, не повинний їх сплачувати.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), (надалі Позичальник), уклала з АТ «Альфа Банк» ,(надалі Банк), угоду про надання споживчого кредиту № 501349127 (надалі Кредитний договір).

В судовому засіданні встановлено, що вищевказаний договір між сторонами укладено в електронній формі.

Вищевказані правовідносини регулюються наступними нормами законодавства.

Закон України від 03.09.2015 N 675-VIII "Про електронну комерцію", визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до наданих позивачем доказів убачається, що 13.08.2021 між сторонами у справі укладено кредитний договір у формі електронного документу з використанням відповідачем електронного підпису (одноразового ідентифікатора) - 1127.

Так 13.08.2021р. позивачем була направлена відповідачу оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501349127, у який визначено тип кредиту, суму кредиту, проценту ставку, строк кредитування та інші суттєві умови.

13.08.2021р. наявний акцепт пропозиції укладення угоди про надання споживчого кредиту №501349127.

Окрім того, у справі наявний графік платежів та розрахунок вартості споживчого кредиту, паспорт кредиту.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи.

В судовому засіданні відповідач підтвердив, що він дійсно укладав кредитний договір з АТ «Альфа-Банк» шляхом його підписання в електронній формі, а також отримав кошти на кредитну карту.

В матеріалах справи також наявна копія меморіального ордеру №470671766 від 13.08.2021р., згідно якого ОСОБА_1 було перераховано суму у розмірі 30000 гривень.

Окрім того, факт перерахування коштів у розмірі 30000 гривень на рахунок ОСОБА_1 підтверджується випискою по його особовим рахункам.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за рахунками позичальника повинні бути досліджені судами з наданням оцінки у сукупності з іншими зібраними у справі доказами на предмет обставин видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку позивача (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.12.2024 у справі № 298/825/15-ц, провадження № 61-998св24).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт, що він користувався кредитними коштами, а також частково погашав заборгованість.

Вищевказаний факт підтверджується випискою особовим рахункам ОСОБА_1 ..

Отже суд приходить до висновку, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, а тому посилання відповідача на відсутність такої згоди є безпідставним.

Відповідно до умов укладеного між сторонами у справі договору банком був наданий відповідачу кредит готівкою в розмірі 30 000, 00 грн. Процентну ставку за користування кредитом встановлено у розмірі 45,00%.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації.

Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 28.02.2023 року становить - 36 442,15 грн. , з яких 24 775,83 грн заборгованість по тілу кредиту, 11 666,32 грн заборгованість по відсотках. Деталізований розрахунок заборгованості 36442,15 грн..

В судовому засіданні відповідач підтвердив факт, що йому відомо про наявність заборгованості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже суд вважає, що відповідач повинен погасити наявну заборгованість за кредитним договором.

Відповідач також посилається на те, що він є учасником бойових дій, а відповідно до положень п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Судом встановлено, що дійсно відповідач має посвідчення учасника бойових дій, яке було видано 10.10.2015р.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Матеріали справи не містять відповідних документів як доказів звільнення ОСОБА_1 від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

Надана відповідачем копія посвідчення учасника бойових дій, яке було видано 10.10.2015р. є документом, що може підтверджувати наявність у ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та права на пільги відповідно до положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Разом з цим, вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачем не погашена заборгованість за кредитним договором необхідно стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, юридична адреса: вул. В.Васильківська, буд.100, м. Київ, 03150) заборгованість за кредитним договором від 13.08.2021р. за основним кредитом (тіло кредиту) у розмірі 24775 гривень 83 копійки, заборгованість за відсотками у розмірі 11666 гривень 32 копійки, а всього стягнути суму у розмірі 36442 гривні 15 копійок.

В той же, час судом також встановлено, що відповідач є особою, яка звільнена від сплати судового збору, як ветеран війни учасник бойовий дій, а тому судовий збір у розмірі 3028 гривень, який сплачено Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» (, юридична адреса: вул. В.Васильківська, буд.100, м. Київ, 03150) за квитанцією 293429261 від 11.03.2024р. ( *;101;23494714;;23494714; судовий збір, за позовом АТ СЕНС БАНК до ОСОБА_1 КД501349127 Суворовський районний суд м. Одеси) компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 274-279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, юридична адреса: вул. В.Васильківська, буд.100, м. Київ, 03150) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, юридична адреса: вул. В.Васильківська, буд.100, м. Київ, 03150) заборгованість за кредитним договором від 13.08.2021р. за основним кредитом (тіло кредиту) у розмірі 24775 гривень 83 копійки, заборгованість за відсотками у розмірі 11666 гривень 32 копійки, а всього стягнути суму у розмірі 36442 гривні 15 копійок.

3. Судовий збір у розмірі 3028 гривень, який сплачено Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» (, юридична адреса: вул. В.Васильківська, буд.100, м. Київ, 03150) за квитанцією 293429261 від 11.03.2024р. ( *;101;23494714;;23494714; судовий збір, за позовом АТ СЕНС БАНК до ОСОБА_1 КД501349127 Суворовський районний суд м. Одеси) компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у п`ятиденний строк з дати проголошення.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 10.03.2025