УХВАЛА

05 березня 2025 року

м. Київ

справа № 523/14800/16

провадження № 61-21526св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус Одеса»,

третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош Олена Миколаївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус Одеса», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош Олена Миколаївна, про визнання недійсним акту приймання-передачі, скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус Одеса» (далі - ТОВ «Глобус Одеса»), третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош О. М., про визнання недійсним акту приймання-передачі, скасування рішення про державну реєстрацію.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення від 17 лютого 2016 року № 28282001 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Глобус Одеса» на нежитлове приміщення кафе-бару, загальною площею 73,2 кв. м, що розташоване на території гідропарку «Лузанівка» в АДРЕСА_2 номер запису про право власності від 15 лютого 2016 року № 13299100.

У решті позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 31 травня 2022 року частково задоволено касаційну скаргу ТОВ «Глобус Одеса», скасовано рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Глобус Одеса», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош Олена Миколаївна, про визнання недійсним акту приймання-передачі, скасування рішення про державну реєстрацію закрито.

Повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд вказаної справи віднесено до суду господарської юрисдикції.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд за заявою позивача вправі постановити в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.

07 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією та поновлення строку для подання цієї заяви.

В обґрунтування доводів заяви ОСОБА_1 вказав, що встановлений частиною першою статті 255 ЦПК України десятиденний строк звернення до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією він пропустив, оскільки у постанові Верховного Суду не встановлено будь-якого строку звернення до суду із вказаною заявою, про постанову Верховного Суду від 31 травня 2022 року він дізнався випадково 05 лютого 2025 року, поштові відділення, стільниковий зв'язок та Інтернет не працюють за місцем його фактичного проживання (АДРЕСА_3) у зв'язку із військовою агресією російської федерації.

За таких обставин ОСОБА_1 просить суд поновити йому строк для подання цієї заяви та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк у виняткових, особливих випадках та лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію учасником справи свого права, зокрема, на подачу заяви.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду залишаючи без розгляду заяву про направлення справи за встановленою юрисдикцією (див. Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 490/4465/18 (провадження № 14-30 цс 21).

Статтею 126 ЦПК України визначені наслідки пропущення процесуальних строків.

Так, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту мотивувальної та резолютивної частин постанови Верховного Суду від 31 травня 2022 року вбачається, що суд відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України (у редакції Закону № 460-IX) роз`яснив позивачеві ОСОБА_1 його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Згідно із відомостями автоматизованої системи діловодства суду 13 червня 2022 року на єдину відому адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), вказану ним у позовній заяві, була направлена копія постанови Верховного Суду від 31 травня 2022 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 25 червня 2022 року особисто отримав вказану поштову кореспонденцію, про що свідчить його підпис. За вказаною адресою 12 лютого 2022 року позивачу також була вручена поштова кореспонденція, направлена Верховним Судом, а саме ухвала про відкриття касаційного провадження у справі від 01 лютого 2022 року.

З огляду на зазначене колегія суддів не бере до уваги аргументи заявника щодо необізнаності із наявністю постанови Верховного Суду від 31 травня 2022 року, строком звернення до суду із вказаною заявою, а також неможливістю отримання поштової кореспонденції за місцем його фактичного проживання.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду поза межами встановленого частиною першою статті 255 ЦПК України десятиденного строку звернення до суду (2 роки і 8 місяців) із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції і наведені ним причини пропуску такого строку (необізнаність із строками подання заяви та неможливість отримання судової кореспонденції) не є поважними, тому така заява підлягає залишенню без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

Керуючись статтею 126 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією залишити без розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович