Провадження № 2-о/750/46/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря - Мишастої К.Б.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2

представників заінтересованих осіб - ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Акціонерне товариство «Ощадбанк», Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її проживання разом з ОСОБА_7 , який зник безвісти 15 вересня 2024 року, однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу в період із січня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовано заяву тим, що з початку 2018 року ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_7 однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм квартири, робили ремонт, купували предмети домашнього обіходу та побуту, всі свята проводили в колі рідних та друзів. ОСОБА_7 добре спілкувався з рідними заявника, а також вони разом їздили в гості і до його батьків, допомагали їм по господарству. 08 березня 2018 року ОСОБА_7 зробив пропозицію та подарував каблучку, але шлюб одразу вони не зареєстрували, оскільки не мали відповідної суми коштів для урочистого святкування весілля. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка - ОСОБА_8 . Крім того, сталися незаплановані витрати (аварія, народження дитини), а згодом розпочалося повномаштабне вторгнення і ОСОБА_7 було мобілізовано. Вже під час проходження військової служби вони хотіли одружитись, але у нього командування не прийняло рапорт на одруження і не відпустило у відпустку за сімейними обставинами, а коли з`явилася можливість одруження через додаток «Дія», він вже виконував бойове завдання і через відсутність інтернету не міг підтвердити свою особу. З 15 вересня 2024 року ОСОБА_7 вважається зниклим безвісти. Оскільки заявник займається пошуком ОСОБА_7 та подає необхідну документацію у відповідні служби, їй необхідно мати підтвердження офіційного статусу про проживання однією сім`єю з чоловіком. Також у ОСОБА_7 є відкриті кредитні карти у АТ «Ощадбанк» та АТ КБ «Приват Банк» і з метою вирішення питання про ненарахування відсотків, заявник хоче подати відповідні заяви, а тому їй необхідно підтвердити свій статус дружини. Крім того, заявник хоче скористатися пільгами, як дружина військовослужбовця.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

03 січня 2025 року Міністерство оборони України направило до суду письмові пояснення, в яких просило відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки заявник не підтвердила вказаний факт належними та допустимими доказами. Крім того, у поясненнях зазначено, що ОСОБА_1 має право на отримання грошового забезпечення як законний представник неповнолітньої дитини військовослужбовця, який вважається безвісно відсутнім.

Заявник та її представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили суд встановити факт її проживання разом з ОСОБА_7 , який зник безвісти 15 вересня 2024 року, однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу.

Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що факт, про встановлення якого просить заявник, не підтверджений належними та допустимими доказами.

Представник Акціонерного товариства «Ощадбанк» надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, а також письмові пояснення по справі, в яких вказали про неможливість подання інформації по коредитних картах ОСОБА_7 , посилаючись на банківську таємницю.

Заінтересовані особи - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є батьками зниклого безвісти ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, надіслали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що заяву підтримують та підтверджують, що заявник є їхньою невісткою.

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений завчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як пояснила у судовому засіданні ОСОБА_1 , вона з початку 2018 року почала проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_7 в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм квартири, робили ремонт, купували предмети домашнього вжитку та побуту, всі свята проводили в колі рідних та друзів. ОСОБА_7 добре спілкувався з рідними заявника, а також вони разом їздили в гості і до його батьків, допомагали їм по господарству. Згодом розпочалося повномаштабне вторгнення і ОСОБА_7 було мобілізовано. Вже під час проходження військової служби вони хотіли одружитись, але у нього командування не прийняло рапорт на одруження і не відпустило у відпустку за сімейними обставинами. З 15 вересня 2024 року ОСОБА_7 вважається зниклим безвісти.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили доводи заявника.

Зокрема, свідок ОСОБА_9 , яка є рідною сестрою ОСОБА_7 суду пояснила, що дійсно її брат проживали з початку 2018 року однією сім'єю із заявником, вели спільне господарство, народили дитину, яку брат дуже любив. Брат хотів одружитися із заявником, так як кохав її безмежно і хотів справити шикарне весілля, а тому збирав гроші. Після мобілізації брат писав рапорти, щоб його відпустили для реєстрації шлюбу, але його не відпустили.

Свідок ОСОБА_10 , яка проживає по сусідству із заявником, суду пояснила, що ОСОБА_7 з 2018 року постійно жив у квартирі разом із заявником, сприймала їх свідок як подружжя. Він дуже добре ставився до заявника та дітей.

Свідок ОСОБА_1 , яка є рідною сестрою заявника, також підтвердила спільне проживання заявника із ОСОБА_7 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з початку 2018 року та ведення ними спільного господарства.

Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_8 , батьками записані - ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (том 1, а.с. 16).

Також, матеріалами справи підтверджується, що солдат ОСОБА_7 , 1995 року народження перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_2 з 07 липня 2024 року, (том 1, а.с. 19).

Зі сповіщення сім`ї № 99 від 18.09.2024 вбачається, що солдат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призваний на військову службу по мобілізації 08.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання бойового завдання в районі міста Новогродівка Покровського району Донецької області, зник безвісті 15.09.2024. Вказане сповіщення надіслано на ім`я ОСОБА_1 , як матері малолітньої дитини, батьком якої є ОСОБА_7 (том 1, а.с. 15).

Заявником надано до матеріалів справи копії трудових договорів від 02.09.2021, 02.01.2022, 08.04.2024 та цивільно - правовий договір про виконання робіт найманим працівником від 02.01.2022, які укладалися ОСОБА_7 і в яких він вказував своє місце проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій, як стверджує заявник, вона проживала разом з чоловіком (том 1, а.с.26-30)

Про спільне проживання заявника та ОСОБА_7 свідчать і фотокартки, наявні в матеріалах справи (том 1, а.с.134-144)

Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, 23.09.2024 зареєстровано заяву про безвісти зниклого ОСОБА_7 , датою набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин є - 03.10.2024 (том 1 а.с.162-163).

З інформації відділу РАЦС у м. Чернігові від 13.11.2024, наданої на запит суду вбачається, що ні заявник, ні ОСОБА_7 у зареєстрованих шлюбах не перебували (том 1, а.с.223)

З анкети військовослужбовця ОСОБА_7 вбачається, що останній довіреною особою зазначав саме заявника, у графі дружина він вказав - ОСОБА_1 та зазначив її номер телефону.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За положеннями частин 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

У п. 104-106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

При цьому між позивачем та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання соціальних виплат, оскільки Міноборони не є суб`єктом отримання соціальних допомог.

Таким чином, заперечення представника Міністерства оборони України у даній справі щодо встановлення факту, про який просить заявник, не свідчить про існуваня спору про право, адже Міноборони не є суб`єктом отримання соціальних виплат.

Разом з тим, правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечує правове регулювання відносин, пов`язаних із встановленням та обліком, розшуком і соціальним захистом таких осіб та їхніх родичів визначає Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісті" № 2505-VIII від 12.07.2018 (далі Закон № 2505-VIII)

Відповідно до частини 1 статті 1 вказаного Закону, близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі;

Частиною 1 статті 3 Закону № 2505-VIII встановлено, що цей Закон поширюється на суспільні правовідносини, пов`язані з набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти в умовах збройного конфлікту, у зв`язку з воєнними діями, заворушеннями всередині держави, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, іншими подіями, що можуть спричинити масову загибель людей, а також осіб, зниклих безвісти за будь-яких інших обставин.

У статті 6 вище вказаного Закону зазначено права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України.

Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб.

Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що заявник проживала однією сім`єю з ОСОБА_7 , вели з ним спільне господарство, мали спільний побут, встановлення факту має для заявника юридичне значення, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити.

При цьому, суд не може погодитися з доводами Міністерства оборони України про те, що встановлення даного факту не породжує юридичних наслідків для заявника, оскільки заявник, звертаючись до суду із вказаною заявою, обґрунтовувала своє звернення тим, що вона проживала однією сім`єю із ОСОБА_7 як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто по час його зникнення безвісти та відповідно має намір на реалізацію прав визначених ст. 4 Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісті", а без відповідного рішення суду щодо встановлення вказаного факту, вона буде позбавлення можливості реалізації відповідних прав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зник безвісти 15 вересня 2024 року, однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу у період із січня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.03.2025.

Суддя