УХВАЛА

06 березня 2025 року

м. Київ

справа № 203/1012/23

провадження № 61-18396св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Регіональна філія «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року в складі судді Колесніченко О. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року в складі колегії суддів Максюти Ж. І., Барильської А. П., Городничої В. С.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (далі - РФ «Придніпровська залізниця») Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця»), в якому просив скасувати наказ від 22 листопада 2022 року № 283/Н про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з 09 жовтня 2020 року працював на посаді заступника начальника центру - начальника відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», однак 22 листопада 2022 року відповідачем виданий наказ № 283/Н про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Згідно з цим наказом за неналежне виконання позивачем посадових обов`язків йому оголошено догану, що позивач вважає протиправним, оскільки наказ видано з пропуском місячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Наведене підтверджується тим, що акт перевірки, яким відповідачем виявлені порушення, складений 21 жовтня 2022 року, а оскаржуваний наказ виданий 22 листопада 2022 року.

Крім того, в наказі не зазначені дата та час, коли вчинене кожне з порушень, встановлених в акті від 21 жовтня 2022 року, а у покладених в основу цього наказу документах вказані обставини також не встановлені, що виключає висновки відповідача про накладення дисциплінарного стягнення в межах шести місяців з дня вчинення порушень позивачем. Також у наказі відповідач посилається на порушення позивачем трудових обов`язків, належне виконання яких покладено на інших посадових осіб, а саме на керівника підприємства.

Позивач вважав, що його незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності,

Виходячи з наведеного, позивач просив суд визнати оскаржуваний наказ від 22 листопада 2022 року № 283/Н протиправним та скасувати його, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано наказ РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 22 листопада 2022 року № 283/Н про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Стягнено на користь ОСОБА_1 з РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» судові витрати у розмірі 7 073,60 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю відповідачем передбачених законом підстав для застосування дисциплінарного стягнення до позивача у виді догани, у зв`язку з чим із метою поновлення порушених прав останнього наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року апеляційну скаргу Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» залишено без задоволення, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд зазначив, що як вбачається з акта планового заходу нагляду (контролю) з питань безпеки руху та відомчі перевірки з питань безпеки дорожнього руху на регіональній філії, вказаний захід проводився з 10 до 21 жовтня 2022 року та усі виявлені порушення зафіксовані 21 жовтня 2022 року, тобто за фактом складання цього акта. Разом із тим, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача виданий лише 22 листопада 2022 року, тобто поза межами місячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, імперативно визначеного статтею 148 КЗпП України.

Суд апеляційної інстанції взяв до уваги, що у жовтні-листопаді 2022 року позивач не перебував на лікарняному або у відпустці, однак згідно з довідкою відповідача від 17 квітня 2023 року № НОК-115/07 позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді догани відповідно до наказів від 16 квітня 2018 року № 208/Н, від 04 грудня 2019 року № 597/Н, від 22 листопада 2022 року № 283/Н та у виді звільнення згідно з наказом від 24 березня 2023 року № 115/Н.

Оскаржуваний наказ не містить встановлених часу (календарної дати) вчинення кожного з порушень, про які вказується в наказі та в самому акті, складеному за підсумками планового заходу нагляду (контролю) з питань безпеки руху, як щодо порушень пункту 5.5 посадової інструкції, так і пункту 6.2.3 Єдиного порядку розробки, перевірки, погодження і затвердження Технологічних процесів роботи станцій і дирекцій залізничних перевезень РФ «Придніпровська залізниця» з огляду на призначення позивача на посаду лише з 14 березня 2022 року.

Крім того, апеляційний суд вказав, що позивач, звернувшись із позовом до РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», який є належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки є РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» протягом розгляду справи не заявляв будь-яких клопотань щодо заміни неналежного відповідача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

25 грудня 2023 року АТ «Укрзалізниця» через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року у цій справі, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статті 80, 95 ЦК України та статтю 148 КЗпП України, без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 712/13066/18 (провадження № 61-14548св19), від 10 листопада 2021 року у справі № 552/2889/20 (провадження № 61-2238св21), від 09 лютого 2022 року у справі № 607/4090/21 (провадження № 61-15138св21), від 09 лютого 2022 року у справі № 213/4206/19 (провадження № 61-9221св21), від 18 травня 2022 року у справі № 552/3667/19 (провадження № 61-16667св21), від 07 жовтня 2019 року у справі № 718/801/17.

Також у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає, що судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 цього Кодексу.

Крім того, заявник посилається на те, що справа стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Зазначено, що залучивши до участі у справі» лише РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця, яка не є юридичною особою та не наділена цивільною процесуальною дієздатністю, замість юридичної особи АТ «Українська залізниця», суди розглянули справу за відсутності належного відповідача - юридичної особи.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на правильність та обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанції.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано справу із суду першої інстанції.

Підставами відкриття касаційного провадження пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

У лютому 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що наказом АТ «Укрзалізниця» від 08 жовтня 2020 року № 2079/ос «З особового складу» ОСОБА_1 з 09 жовтня 2020 року призначено на посаду начальника регіонального центру управління рухом РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за переведенням з посади начальника оперативно-розпорядчого відділу служби перевезень РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Наказом АТ «Укрзалізниця» від 11 березня 2022 року за № 89/ос позивача з 14 березня 2022 року переведено на посаду заступника начальника центру - начальника відділу роботи станції регіонального центру управління рухом РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

14 березня 2022 року ОСОБА_1 ознайомлено з посадовою інструкцією, затвердженою 14 січня 2021 року за реєстраційним № РЦУП-ПІ-006, про що свідчить його підпис з відповідною датою в листі ознайомлення з посадовою інструкцією (а. с. 109-118, 119).

21 жовтня 2022 року за результатами проведеного з 10 до 21 жовтня 2022 року планового заходу нагляду (контролю) з питань безпеки руху на регіональній філії «Придніпровська залізниця» комісією Департаменту безпеки руху, охорони праці та екологічної безпеки АТ «Укрзалізниця» складено акт, яким виявлений ряд порушень у роботі у господарстві перевезень РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в частині своєчасного перегляду технічно-розпорядчих актів станції та підготовки до роботи в осінньо-зимовий період.

Наказом директора РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» О. Момота від 22 листопада 2022 року № 283/Н «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за неналежне виконання посадових обов`язків заступнику начальника центру - начальну відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 згідно із статтею 147 КЗпП України оголошено догану.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та врахувавши позиції усіх учасників справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023 Конституційний Суд України визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Конституційний Суд України керувався тим, що у касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених ЦПК України (абзац четвертий пункту 7.5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Конституційний Суд України наголосив, що унормування процесуальних відносин у спосіб визначення в ЦПК України підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовчої практики (абзац другий пункту 7.8 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачуваним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)).

Встановлений у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України такий «фільтр» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, як малозначність справи, не є непереборною перешкодою для доступу особи до суду касаційної інстанції. Тому пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого унормування процесуальних правовідносин щодо відкриття касаційного провадження у малозначних справах (абзац третій пункту 7.10 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)).

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

У частині четвертій статті 274 ЦПК України визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору в цій справі є вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Верховний Суд вважає цю справу малозначною, оскільки доходить висновку про її незначну складність. Справа не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, та не відноситься до переліку справ, передбаченого частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

У малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга мотивована тим, що справа стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, керується тим, що таке правове питання має бути вагомим питанням правозастосовчої практики, мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значимістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Заявник не зазначив, у чому полягає вагомість для держави і суспільства правового питання, яке, на його думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, у касаційній скарзі заявник посилається на те, що справа має виняткове значення для нього, оскільки, залучивши до розгляду справи відповідачем РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», суди помилково не залучили до розгляду цієї справи АТ «Укрзалізниця», що порушує права останнього.

Аналіз наведених заявником у касаційній скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що вказана справа має виняткове значення для нього, оскільки вони зводяться до незгоди із судовими рішеннями попередніх інстанцій, що не свідчить про винятковість справи для заявника і про обставини дійсної винятковості цієї справи, які б виокремлювали вимоги заявника у вказаному спорі в якусь особливу категорію спорів.

АТ «Українська залізниця» брала участь у справі через представника на підставі довіреності від 07 грудня 2022 року, виданої останнім на ім`я Деянкова С. А. (а. с. 134, 161), із правом представляти інтереси довірителя у судах усіх інстанцій та юрисдикцій, а також, зокрема, підписувати та подавати визначені довіреністю процесуальні документи.

Касаційний суд, ознайомившись із доводами касаційної скарги у цій справі, дійшов висновку, що обґрунтування, які вона містить, не підтверджують наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі, підлягає касаційному оскарженню. При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дають можливість дійти висновку про відсутність підстав для касаційного розгляду за касаційною скаргою АТ «Українська залізниця» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року у цій справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, потрібно вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France («Леваж Престасьон Сервіс проти Франції») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; Brualla Gomez de la Torre v. Spain («Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії») від 19 грудня 1997 року, заява № 7127/92).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19), зазначила, якщо касаційна скарга прийнята до проваджена суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити.

Вказаний правовий висновок підлягає застосуванню до процесуальних правовідносин, які, з огляду на викладене, виникли під час розгляду цієї касаційної скарги.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником належним чином не обґрунтовано, а судом не встановлено, відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України касаційне провадження підлягає закриттю.

Аналогічний висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 203/4398/23 (провадження № 61-6646св24).

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська