ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

при секретарі Паромовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Федорчука Кирилла Юрійовича на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельного комплексу "Антоніна" про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельного комплексу "Антоніна" про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року провадження у справі закрито.

Ухвала суду мотивована тим, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ ВТК «Антоніна» недійсне, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі, оскільки з Єдиного державного реєстру на поточний час юридична особа має стан «зареєстровано» та жодних відомостей про її припинення до реєстру не вносилося».

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду скасувати, з наступних підстав.

Так, закриваючи провадження у справі, районний суд виходив з наступного.

У відповіді № 891097 від 07 листопада 2024 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельний комплекс «Антоніна» зазначено актуальний стан: зареєстровано, свідоцтво про державну реєстрацію недійсне; дата державної реєстрації: 18 жовтня 1994 року; дата запису в реєстрі: 22 січня 2014 року.

Згідно з відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 19 листопада 2024 року № 5/5-335, ТОВ ВТК «Антоніна» не подавало документи для включення відомостей про себе Єдиного державного реєстру, 22 січня 2014 року державним реєстратором внесені ці відомості на підставі даних комісії, при цьому реєстраційна справа на паперових носіях не формувалась та відповідно відсутня в Департаменті. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру на поточний час юридична особа має стан «зареєстровано» та жодних відомостей про її припинення до реєстру не вносилось.

Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) 19 листопада 2024 року надано відповідь на адвокатський запит, у якій зазначено, що включення відомостей до Єдиного державного реєстру про юридичну особу ТОВ ВТК «Антоніна» з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним, здійснено на підставі узагальнених відомостей комісії про не включення суб`єктів.

01 липня 2004 року набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 № 755-IV, яким передбачено створення і формування Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Пунктами 2-4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VI було передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Усі юридичні особи та фізичні особи-підприємці, створені та зареєстровані до 01 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв.

Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

Водночас пунктом 8 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VI визначено, що після закінчення передбаченого для включення відомостей до ЄДР строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до ЄДР. За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, включаються до ЄДР з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004 року, вважаються недійсними.

Таким чином, строк для включення до ЄДР відомостей про фізичних осіб-підприємців, державна реєстрація яких була проведена до 01 липня 2004 року, визначений пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VI, закінчився 03 березня 2012 року. При цьому цей строк включення до ЄДР відомостей про фізичних осіб-підприємців, державна реєстрація яких проведена до 01 липня 2004 року, підлягав застосуванню виключно у випадках самостійного подання останніми реєстраційних карток державному реєстратору.

У зв`язку з тим, що свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ ВТК «Антоніна» недійсне, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1,4 ст.91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з вимогами ч. 1, 5 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 19 листопада 2024 року № 5/5-335, ТОВ ВТК «Антоніна» не подавало документи для включення відомостей про себе Єдиного державного реєстру, 22 січня 2014 року державним реєстратором внесені ці відомості на підставі даних комісії, при цьому реєстраційна справа на паперових носіях не формувалась та відповідно відсутня в Департаменті. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру на поточний час юридична особа має стан «зареєстровано» та жодних відомостей про її припинення до реєстру не вносилось.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув, та прийшов до передчасного висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на зазначене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Федорчука Кирилла Юрійовича задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 04 березня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 07 березня 2025 року

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова