Номер провадження: 22-ц/813/1437/25
Справа № 522/9558/14-ц
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс»

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2024 року

у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, стягувач Акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржник ОСОБА_1 ,

встановив:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала вказана вище справа за заявою ТОВ «Компані Фінанс».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2024 року вказану вище заяву ТОВ «Компані Фінанс», з підстав передбачених п.2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, залишено без розгляду.

Залишаючи вказану вище заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на перебування у лавах ЗСУ адвокат Федяєв С.В., у розумінні чинного законодавства, не мав повноважень на подання заяви від імені ТОВ «Компані Фінанс» .

У апеляційній скарзі ТОВ «Компані Фінанс», посилаючись незаконність оскаржуваної ухвали, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник зауважує, що чинне законодавство не передбачає можливості автоматичного зупинення адвокатської діяльності в зв`язку з виникненням обставин несумісності. Крім того, Федяєв С.В. є керівником ТОВ «Компані Фінанс», а отже має право на участь у справі від його імені, відповідно до положень ч.3 ст.58 ЦПК України.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, апеляційний суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним нормам, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами (пункт 3 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 ЦПК України).

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Дійсно, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» несумісною з діяльністю адвоката є військова або альтернативна (невійськова) служба. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у разі виникнення обставин несумісності, встановлених частиною першою цієї статті, адвокат у триденний строк з дня виникнення таких обставин подає до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності.

Право на заняття адвокатською діяльністю згідно ч.1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності, накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю тощо.

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України. Відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.(ч. 5,6 ст. 31 Закону).

Проте матеріали справи не містять відомостей про подання адвокатом Федяєвим С.В. заяви про зупинення адвокатської діяльності чи прийняття кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю.

В Єдиному реєстрі адвокатів України відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Федяєвим С.В. відсутні.

Крім того, у зв`язку з введенням воєнного стану, при наявності об`єктивних причин несвоєчасного виконання адвокатами вимог частини 2 статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в зв`язку з проходженням військової або альтернативної (невійськової) служби, Радою адвокатів України і було прийняте рішення № 24 від 03 березня 2022 року: «У період воєнного стану не вважати порушенням вимог щодо несумісності проходження військової або альтернативної (невійськової) служби адвокатами та не застосовувати таку підставу для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності».

Ураховуючи вказане, безпідставними є посилання суду першої інстанції про те, що перебування адвоката на військовій службі є підставою для автоматичного зупинення його адвокатської діяльності, що унеможливлює його участь у справі як представника заявника.

Водночас колегія суддів відхиляє зауваження скаржника про те, що, Федяєв С.В. є керівником ТОВ «Компані Фінанс», а отже має право на участь у справі, відповідно до положень ч.3 ст.58 ЦПК України, оскільки як убачається з матеріалів справи підписуючи від імені ТОВ «Компані Фінанс» заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, на підтвердження власних повноважень представник надав суду ордер про надання правничої допомоги.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з доводами скаржника про те, що суд помилково вважав, що у адвоката Федяєва С.В. не було повноважень на подання від імені заявника ТОВ «Компані Фінанс» вказаної вище заяви, та наявність підстав для залишення такої без розгляду, з підстав наведених в оскаржуваній ухвалі.

Отже колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права.

Відповідно до п.4 ч.1 підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судовий збір підлягає відшкодуванню за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс» задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2025 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова