Справа № 708/62/25
Провадження № 2/708/123/25
03 березня 2025 року м. Чигирин
Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі та
02.11.2015 між позивачкою та ТОВ «Агрофірма «Тіньки» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_1 надала у строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір укладено сторонами строком на 7 років зі сплатою орендної плати у розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 3 227,91 грн за рік, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 46 113,00 грн. Умовами укладеного договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачується через касу орендаря, та/або засобами поштового зв`язку шляхом надіслання поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами.
01.01.2018 між ОСОБА_1 , ТОВ «Агрофірма «Тіньки» та ТОВ «Райз-схід» була укладена додаткова угода № 2 про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 02.11.2015. Вказаною додатковою угодою право оренди належної позивачці земельної ділянки набуло ТОВ «Райз-схід», а також були внесені зміни до умов договору щодо розміру орендної плати та змінений порядок її визначення на 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3 751,95 грн, збільшена нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки до 37 519,51 грн.
17.02.2024 договір оренди був припинений у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений, про що внесені відповідні відомості до реєстру речових прав.
Натомість, в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснив виплату орендної плати за 2023 рік.
Крім того, з порушенням умов укладеного договору відповідач за період користування орендованою земельною ділянкою порушував обов`язок у частині сплати орендних платежів, а саме виплачував її не у повному обсязі, без нарахування та виплати індексації орендної плати.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з ТОВ «Райз-схід» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі в сумі 6 863,06 грн, інфляційні втрати за час затримки розрахунку в сумі 472,34 грн, 3 % річних в сумі 125,09 грн, а також відшкодувати понесені позивачкою судові витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн з покладенням сплати судового збору на відповідача.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.01.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. Подане представником позивача клопотання про витребування у відповідача доказів проведення платежів на виконання умов договору оренди судом задоволено.
02.11.2015 між позивачкою та ТОВ «Агрофірма «Тіньки» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_1 надала у строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір укладено сторонами строком на 7 років зі сплатою орендної плати у розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 3 227,91 грн за рік, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 46 113,00 грн. Умовами укладеного договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачується через касу орендаря, та/або засобами поштового зв`язку шляхом надіслання поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами.
01.01.2018 між ОСОБА_1 , ТОВ «Агрофірма «Тіньки» та ТОВ «Райз-схід» була укладена додаткова угода № 2 про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 02.11.2015. Вказаною додатковою угодою право оренди належної позивачці земельної ділянки набуло ТОВ «Райз-схід», а також були внесені зміни до умов договору щодо розміру орендної плати та змінений порядок її визначення на 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5 533,60 грн, збільшена нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки до 55 336,00 грн.
21.02.2024 договір оренди був припинений у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений, про що внесені відповідні відомості до реєстру речових прав.
Натомість, в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснив виплату орендної плати за 2023 рік.
Крім того, з порушенням умов укладеного договору відповідач за період користування орендованою земельною ділянкою порушував обов`язок у частині сплати орендних платежів, а саме виплачував її не у повному обсязі, без нарахування та виплати індексації орендної плати.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з ТОВ «Райз-схід» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі в сумі 9 723,09 грн, інфляційні втрати за час затримки розрахунку в сумі 696,64 грн, 3 % річних в сумі 184,49 грн, а також відшкодувати понесені позивачкою судові витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн з покладенням сплати судового збору на відповідача.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.01.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. Подане представником позивача клопотання про витребування у відповідача доказів проведення платежів на виконання умов договору оренди судом задоволено.
02.11.2015 між позивачкою та ТОВ «Агрофірма «Тіньки» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_1 надала у строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір укладено сторонами строком на 7 років зі сплатою орендної плати у розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 2 626,37 грн за рік, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 37 519,51 грн. Умовами укладеного договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачується через касу орендаря, та/або засобами поштового зв`язку шляхом надіслання поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами.
01.01.2018 між ОСОБА_1 , ТОВ «Агрофірма «Тіньки» та ТОВ «Райз-схід» була укладена додаткова угода № 2 про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 02.11.2015. Вказаною додатковою угодою право оренди належної позивачці земельної ділянки набуло ТОВ «Райз-схід», а також були внесені зміни до умов договору щодо розміру орендної плати та змінений порядок її визначення на 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3 751,95 грн, збільшена нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки до 37 519,51 грн.
17.02.2024 договір оренди був припинений у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений, про що внесені відповідні відомості до реєстру речових прав.
Натомість, в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснив виплату орендної плати за 2023 рік.
Крім того, з порушенням умов укладеного договору відповідач за період користування орендованою земельною ділянкою порушував обов`язок у частині сплати орендних платежів, а саме виплачував її не у повному обсязі, без нарахування та виплати індексації орендної плати.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з ТОВ «Райз-схід» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі в сумі 6 706,48 грн, інфляційні втрати за час затримки розрахунку в сумі 472,34 грн, 3 % річних в сумі 125,09 грн, а також відшкодувати понесені позивачкою судові витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн з покладенням сплати судового збору на відповідача.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.01.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. Подане представником позивача клопотання про витребування у відповідача доказів проведення платежів на виконання умов договору оренди судом задоволено.
В подальшому ухвалами суду від 28.01.2025 цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Райз - схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі в порядку ч. 7 ст. 188 ЦПК України об`єднані в одне провадження.
На виконання ухвал суду в частині витребування доказів представник відповідача ТОВ «Райз-схід» - за посадою Саєнко О. О. надав суду платіжні документи щодо проведених із позивачкою розрахунків, які отримані судом із використанням системи «Електронний суд» 11.02.2025. Додатково представник відповідача повідомив, що до 2020 року виплата орендної плати здійснювалася через касу підприємства, платівки на підтвердження таких виплат за період з 2015 до 2019 року у товариства відсутні у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання. За наданими платівками за період 2020 -2022 роки за твердженнями представника підтверджується проведення платежів у повному обсязі одним платежем за усіма земельними ділянками.
Також представником відповідача подано суду клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу.
17.02.2025 із використанням системи «Електронний суд» представник позивачки на спростування доводів відповідача надав суду додаткові докази, які судом були долучені до матеріалів справи.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 17.02.2025 розгляд справи відкладено з метою надання відповідачеві можливості ознайомитися із додатково поданими представником позивачки доказами та висловити наявні заперечення щодо наданих доказів.
У визначений судом день та час судового розгляду учасники не з`явилися.
Представник позивачки - адвокат Майстренко М. О. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки. Позови підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач ТОВ «Райз - схід» участь уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивачки на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Загальні положення про договір, його поняття та умови, порядок укладення, зміни і розірвання, врегульовані Розділом ІІІ Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
На підставі статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Спеціальним законом до спірних правовідносин є Закону України «Про оренду землі» (Закон № 161-XIV).
Надане у статті першій Закону № 161-XIV визначення оренди землі передбачає, що це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону № 161-XIV).
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону № 161-XIV).
До істотних умов договору оренди землі у статті 15 Закону № 161-XIV законодавцем віднесена у тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Іншими нормами вказаного Закону орендодавцеві надано право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку та покладено на орендаря обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (ст. ст. 24, 25 Закону № 161-XIV).
Зі змісту статті 21 Закону № 161-XIV вбачається, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
02.11.2015 між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ТОВ «Агрофірма «Тіньки» був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого позивачка передала у строкове платне володіння і користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років.
Відповідно до п. 2.6. вказаного договору нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 46 113,00 грн. Окремо сторони договору узгодили розмір орендної плати та порядок її обчислення і виплати, зокрема орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3 227,91 грн за рік оренди (п. 4.1. договору), обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше) (п. 4.4. договору).
На підставі пункту 4.5 договору орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року шляхом перерахування грошових коштів орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря, та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами.
Вказаний договір та пов`язані із його укладенням речові права були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2017, на підтвердження чого суду наданий відповідний витяг.
Додатковою угодою № 2 до договору оренди землі від 02.11.2015, укладеною 01.01.2018 між орендодавцем ОСОБА_1 , орендарем ТОВ «Агрофірма «Тіньки» та новим орендарем ТОВ «Райзсхід» сторони узгодили, що орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені договором оренди (п. 1 додаткової угоди). Вказане відступлення прав та обов`язків орендарем на користь нового орендаря відбувається безоплатно (п. 2).
Крім того, підписанням вказаної додаткової угоди сторони додатково узгодили внести зміни до договору оренди від 02.11.2015, зокрема викласти пункт 4.1. договору у новій редакції та визначити новий розмір орендної плати 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3 751,95 грн за рік оренди. Також сторонами вказаного правочину внесені зміни до договору оренди землі від 02.11.2015 у частині нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, яка визначена у розмірі 37 519,51 грн. Інші умови договору змінені не були та залишились дійсними і обов`язковими для виконання сторонами (п. 6 Додаткової угоди № 2).
Аналізуючи укладену додаткову угоду, суд констатує, що вона за своєю правовою природою є правочином, за наслідком вчинення якого відбулась заміна сторони орендаря у зобов`язанні. У свою чергу, враховуючи вимоги статей 510, 520, 521 Цивільного кодексу України, вказаний правочин є підставою для нового орендаря ТОВ «Райз-схід», нести відповідальність перед орендодавцем щодо можливих порушень умов договору оренди попереднім орендарем, зокрема у частині повноти та своєчасності нарахування та виплати орендної плати.
02.11.2015 між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ТОВ «Агрофірма «Тіньки» був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого позивачка передала у строкове платне володіння і користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років.
Відповідно до п. 2.6. вказаного договору нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 46 113,00 грн. Окремо сторони договору узгодили розмір орендної плати та порядок її обчислення і виплати, зокрема орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3 227,91 грн за рік оренди (п. 4.1. договору), обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше) (п. 4.4. договору).
На підставі пункту 4.5 договору орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року шляхом перерахування грошових коштів орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря, та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами.
Вказаний договір та пов`язані із його укладенням речові права були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2017, на підтвердження чого суду наданий відповідний витяг.
Додатковою угодою № 2 до договору оренди землі від 02.11.2015, укладеною 01.01.2018 між орендодавцем ОСОБА_1 , орендарем ТОВ «Агрофірма «Тіньки» та новим орендарем ТОВ «Райз схід» сторони узгодили, що орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені договором оренди (п. 1 додаткової угоди). Вказане відступлення прав та обов`язків орендарем на користь нового орендаря відбувається безоплатно (п. 2).
Крім того, підписанням вказаної додаткової угоди сторони додатково узгодили внести зміни до договору оренди від 02.11.2015, зокрема викласти пункт 4.1. договору у новій редакції та визначити новий розмір орендної плати 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5 533,60 грн за рік оренди. Також сторонами вказаного правочину внесені зміни до договору оренди землі від 02.11.2015 у чистині нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, яка визначена у розмірі 55 336,00 грн. Інші умови договору змінені не були та залишились дійсними і обов`язковими для виконання сторонами (п. 6 Додаткової угоди № 2).
Аналізуючи укладену додаткову угоду, суд констатує, що вона за своєю правовою природою є правочином, за наслідком вчинення якого відбулася заміна сторони орендаря у зобов`язанні. У свою чергу, враховуючи вимоги статей 510, 520, 521 Цивільного кодексу України, вказаний правочин є підставою для нового орендаря ТОВ «Райз-схід» нести відповідальність перед орендодавцем щодо можливих порушень умов договору оренди попереднім орендарем, зокрема у частині повноти та своєчасності нарахування та виплати орендної плати.
02.11.2015 між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ТОВ «Агрофірма «Тіньки» був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого позивачка передала у строкове платне володіння і користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років.
Відповідно до п. 2.6. вказаного договору нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 37 519,51 грн. Окремо сторони договору узгодили розмір орендної плати та порядок її обчислення і виплати, зокрема орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2 626,37 грн за рік оренди (п. 4.1. договору), обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше) (п. 4.4. договору).
На підставі пункту 4.5 договору орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року шляхом перерахування грошових коштів орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря, та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами.
Вказаний договір та пов`язані із його укладенням речові права були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2017, на підтвердження чого суду наданий відповідний витяг.
Додатковою угодою № 2 до договору оренди землі від 02.11.2015, укладеною 01.01.2018 між орендодавцем ОСОБА_1 , орендарем ТОВ «Агрофірма «Тіньки» та новим орендарем ТОВ «Райзсхід» сторони узгодили, що орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені договором оренди (п. 1 додаткової угоди). Вказане відступлення прав та обов`язків орендарем на користь нового орендаря відбувається безоплатно (п. 2).
Крім того, підписанням вказаної додаткової угоди сторони додатково узгодили внести зміни до договору оренди від 02.11.2015, зокрема викласти пункт 4.1. договору у новій редакції та визначити новий розмір орендної плати 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3 751,95 грн за рік оренди. Також сторонами вказаного правочину внесені зміни до договору оренди землі від 02.11.2015 у частині нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, яка визначена у розмірі 37 519,51 грн. Інші умови договору змінені не були та залишились дійсними і обов`язковими для виконання сторонами (п. 6 Додаткової угоди № 2).
Аналізуючи укладену додаткову угоду, суд констатує, що вона за своєю правовою природою є правочином, за наслідком вчинення якого відбулась заміна сторони орендаря у зобов`язанні. У свою чергу, враховуючи вимоги статей 510, 520, 521 Цивільного кодексу України, вказаний правочин є підставою для нового орендаря ТОВ «Райз-схід», нести відповідальність перед орендодавцем щодо можливих порушень умов договору оренди попереднім орендарем, зокрема у частині повноти та своєчасності нарахування та виплати орендної плати.
Під час розгляду справи та оцінки позовних вимог у сукупності із заявленими відповідачем запереченнями суд вбачає за доцільне провести оцінку позовних вимог та наявних заперечень з урахуванням наданих сторонами доказів окремо по кожному виду вимог, що буде сприяти ухваленню законного та справедливого рішення. У свою чергу вимоги у частині стягнення заборгованості з орендної плати, яка складається з недоплаченої індексації орендних платежів за період 2020 2022 роки необхідно оцінити у сукупності за всіма наявними договорами. Такі висновки суду обумовлені наявністю декількох, а саме 5 різних договорів оренди, які були укладені та одночасно мали місце між сторонами спору, платежі за усіма укладеними договорами проводилися одним платежем, відповідно розмежувати які саме кошти були сплачені за яким договором наразі неможливо.
Ураховуючи наведене суд зазначає, що загальний розмір розрахованих позивачкою орендних платежів з урахуванням індексації за всіма спірними договорами у 2020 році становить 13 688,38 грн (3 939,26 грн + 5 809,86 грн + 3 939,26 грн = 13 688,38 грн).
Умови додатково наданих договорів, зокрема щодо щорічної індексації розміру орендної плати, є тотожними до договорів, щодо виконання яких у сторін виник спір.
Відповідно загальний розмір орендних платежів за цими договорами становить 722,82 грн. У свою чергу розмір орендних платежів у 2020 році, за умови їх індексації відповідно до наведених позивачкою розрахунків, становить 758,91 грн (722,82 грн х 1,04992329 = 758,91 грн).
За таких обставин загальний розмір орендної плати за розрахунками позивачки у 2020 році до відрахування податків мав би становити 14 447,29 грн (3 939,26 грн + 5 809,86 грн + 3 939,26 грн + 758,91 грн = 14 447,29 грн).
За аналогією загальний розмір розрахованих позивачкою орендних платежів з урахуванням індексації за всіма спірними договорами у 2021 році становить 14 343,25 грн (4 127,72 грн + 6 087,81 грн + 4 127,72 грн = 14 343,25 грн).
Як вже встановлено судом, загальний розмір орендних платежів за двома іншими укладеними між ТОВ «Райз-схід» та ОСОБА_1 договорами становить 722,82 грн. У свою чергу розмір орендних платежів у 2021 році, за умови їх індексації відповідно до наведених позивачкою розрахунків, становить 795,21 грн (722,82 грн х 1,10015334 = 795,21 грн).
За таких обставин загальний розмір орендної плати за розрахунками позивачки у 2021 році до відрахування податків мав би становити 15 138,25 грн (4 127,72 грн + 6 087,81 грн + 4 127,72 грн + 795,21 грн = 15 138,25 грн).
За аналогією загальний розмір розрахованих позивачкою орендних платежів з урахуванням індексації за всіма спірними договорами у 2022 році становить 16 505,90 грн (4 750,09 грн + 7 005,72 грн + 4 750,09 грн = 16 505,90 грн).
Як вже встановлено судом, загальний розмір орендних платежів за двома іншими укладеними між ТОВ «Райз-схід» та ОСОБА_1 договорами становить 722,82 грн. У свою чергу розмір орендних платежів у 2022 році, за умови їх індексації відповідно до наведених позивачкою розрахунків, становить 915,11 грн (722,82 грн х 1,26603244 = 915,11 грн).
За таких обставин загальний розмір орендної плати за розрахунками позивачки у 2022 році до відрахування податків мав би становити 17 421,01 грн (4 750,09 грн + 7 005,72 грн + 4 750,09 грн + 915,11 грн = 15 138,25 грн).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
До основних засад цивільного судочинства законодавцем віднесено принцип змагальності сторін, реалізація якого відбувається шляхом надання сторонам рівних прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, покладення на сторони обов`язку довести обставини, які мають значення для справи і на які така сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та ризиків настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України).
Притаманний цивільному процесу принцип диспозитивності передбачає розгляд справ судом не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).
У свою чергу обов`язок доказування і подання доказів, регламентований статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, покладає на сторони обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Виключенням із загального правила можуть бути випадки, які регламентовані законодавцем у статті 82 цього Кодексу, та можуть слугувати підставами звільнення від доказування, зокрема визнання учасниками справи обставин справи, які зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що регламентовано статтею 599 Цивільного кодексу України.
Порядок виконання відповідачем зобов`язання з виплати орендної плати урегульовано сторонами у пункті 4.5. договору, зі змісту якого вбачається, що вказане зобов`язання відповідача може бути припинено лише після його виконання належним чином, зокрема перерахуванням грошових коштів на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплатою через касу орендаря, та/або здійсненням виплати засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами договору.
Відповідно до п. 4.2. договору від 02.11.2015 із суми орендної плати орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.
Аналізуючи проведені позивачкою розрахунки заборгованості за договором оренди землі від 02.11.2015 суд констатує, що вони не у повній мірі відповідають умовам такого договору.
Зокрема відповідно до п. 4.4. договору сторони визначили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). В разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації, який діє в рік фактичної виплати, в подальшому розмір орендної плати за роки, за які була здійснена виплата орендної плати, в майбутньому не індексується.
У свою чергу при зверненні до суду позивачка провела нарахування індексації за рік такої виплати, відповідно наявна підстава для здійснення відповідних розрахунків судом самостійно.
Зокрема для визначення розміру орендної плати за 2023 рік сума орендної плати визначена умовами договору (3 751,95 грн) підлягає множенню на індекс інфляції станом на 01.01.2023, тобто за 2022 рік (126,6 %).
Таким чином визначена судом орендна плата за 2023 рік з урахуванням індексації становить 4 749,97 грн (3 751,95 грн х 126,6 % / 100 % = 4 749,97 грн).
З наданої суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І кварталу 2015 року до 3 кварталу 2024 року вбачається, що по даним податкової звітності відображено нарахування доходу ОСОБА_1 від ТОВ «Райз-схід» за надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду. Натомість на виконання ухвали суду про витребування доказів відповідач підтверджуючі документи щодо фактичної виплати (перерахування) грошових коштів відповідно до умов укладеного договору не надав.
Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що такі докази у сукупності підтверджують обґрунтування позивачки щодо допущених відповідачем порушень умов договору оренди землі в частині нарахувань та виплати орендної плати, оскільки подання відомостей податковому органу та сплата податку з доходів фізичних осіб, а також військового збору не є підтвердженням належного виконання зобов`язань орендарем та не може ототожнюватися із фактичною виплатою орендної плати у визначеному умовами договору розмірі позивачеві ОСОБА_1 . Вказані відомості лише можуть підтверджувати виконання ТОВ «Райзсхід» покладених на нього обов`язків податковим законодавством як на податкового агента. Крім того суд також ураховує, що подання звітності та сплата податків також не може ототожнюватися із виплатою визначених умовами договору платежів.
Такі висновки суду обґрунтовані положеннями пункту 168.1.1 статті 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Інших доказів, якими б могли бути спростовані твердження позивачки в частині повноти нарахувань та фактичної виплати орендної плати за землю, суду не надано.
Також суд ураховує, що законодавцем до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено принцип змагальності, який визначає обов`язок кожної сторони доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 2, 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Беручи до уваги наведене суд зазначає, що за клопотанням представника позивачки ухвалою від 27.01.2025 у відповідача були витребувані докази проведення розрахунків із позивачкою за вказаний період, які у випадку їх надання могли підтвердити або спростувати обґрунтованість заявлених позовних вимог у цій частині. На виконання ухвали суду відповідач ТОВ «Райзсхід» доказів перерахування орендної плати ОСОБА_1 у 2023 році не надав, причини неможливості їх подання не повідомив, що відповідно до частини 10 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України дає підстави суду визнати наведені позивачем обставини доведеними.
За таких обставин, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення у межах заявлених позовних вимог, а саме в сумі 3 942,69 грн.
За аналогією суд провів власний розрахунок індексації орендної плати за період з 2016 до 2019 року.
Період платежуРозмір орендної плати за договоромІндекс інфляції за попередній рікРозмір індексації
2016 рік3 227,91 грн143,3 %1 397,69 грн
2017 рік3 227,91 грн112,4 %400,26 грн
2018 рік3 751,95 грн113,7 %514,02 грн
2019 рік 3 751,95 грн109,8 %367,69 грн
Загалом: 2 679,66 грн
Таким чином, загальний розмір недоплаченої відповідачем орендної плати за період з 2016 до 2019 року становить 2 679,66 грн.
Твердження відповідача у частині відсутності первісної бухгалтерської документації за 2016 2019 роки не спростовують наведені висновки суду, оскільки діючий принцип доказування не передбачає можливість доведення наявності або відсутності певних фактів та обставин за допомогою припущень. Для обґрунтування наявних у відповідача заперечень суду мають бути надані належні, допустимі та достатні докази.
За таких обставин, ураховуючи принципи змагальності та диспозитивності, заявлені позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у визначеному позивачкою при зверненні до суду розмірі, який за період 2016 2019 роки становить 1 202,57 грн (324,66 грн + 358,99 грн + 366,83 грн + 152,09 грн = 1 202,57 грн). Такі висновки суду обґрунтовані наявною законодавчою забороною виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, заявлені позивачкою до стягнення інфляційні втрати, розраховані на прострочене грошове зобов`язання за період січень грудень 2024 року в сумі 472,34 грн, та 3 % річних в сумі 125,09 грн, розраховані за період з 01.01.2024 до 21.01.2025, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають стягненню.
Як було судом раніше встановлено, позовні вимоги у частині стягнення індексації за період 2020-2022 роки не підлягають до задоволення у зв`язку із їх необґрунтованістю та безпідставністю.
Порядок виконання відповідачем зобов`язання з виплати орендної плати урегульовано сторонами у пункті 4.5. договору, зі змісту якого вбачається, що вказане зобов`язання відповідача може бути припинено лише після його виконання належним чином, зокрема перерахуванням грошових коштів на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплатою через касу орендаря, та/або здійсненням виплати засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами договору.
Відповідно до п. 4.2. договору від 02.11.2015 із суми орендної плати орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.
Аналізуючи проведені позивачкою розрахунки заборгованості за договором оренди землі від 02.11.2015 суд констатує, що вони не у повній мірі відповідають умовам такого договору.
Зокрема відповідно до п. 4.4. договору сторони визначили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). В разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації, який діє в рік фактичної виплати, в подальшому розмір орендної плати за роки, за які була здійснена виплата орендної плати, в майбутньому не індексується.
У свою чергу при зверненні до суду позивачка провела нарахування індексації за рік такої виплати, відповідно наявна підстава для здійснення відповідних розрахунків судом самостійно.
Зокрема для визначення розміру орендної плати за 2023 рік сума орендної плати встановлена умовами договору (5 533,60 грн) підлягає множенню на індекс інфляції станом на 01.01.2023, тобто за 2022 рік (126,6 %).
Таким чином визначена судом орендна плата за 2023 рік з урахуванням індексації становить 7 005,54 грн (5 533,60 грн х 126,6 % / 100 % = 7 005,54 грн).
З наданої суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І кварталу 2015 року до 3 кварталу 2024 року вбачається, що по даним податкової звітності відображено нарахування доходу ОСОБА_1 від ТОВ «Райз-схід» за надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду. Натомість на виконання ухвали суду про витребування доказів відповідач підтверджуючі документи щодо фактичної виплати (перерахування) грошових коштів відповідно до умов укладеного договору не надав.
Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що такі докази у сукупності підтверджують обґрунтування позивачки щодо допущених відповідачем порушень умов договору оренди землі в частині нарахувань та виплати орендної плати, оскільки подання відомостей податковому органу та сплата податку з доходів фізичних осіб, а також військового збору не є підтвердженням належного виконання зобов`язань орендарем та не може ототожнюватися із фактичною виплатою орендної плати у визначеному умовами договору розмірі позивачеві ОСОБА_1 . Вказані відомості лише можуть підтверджувати виконання ТОВ «Райзсхід» покладених на нього обов`язків податковим законодавством як на податкового агента. Крім того суд також ураховує, що подання звітності та сплата податків також не може ототожнюватися із виплатою визначених умовами договору платежів.
Такі висновки суду обґрунтовані положеннями пункту 168.1.1 статті 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Інших доказів, якими б могли бути спростовані твердження позивачки в частині повноти нарахувань та фактичної виплати орендної плати за землю, суду не надано.
Також суд ураховує, що законодавцем до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено принцип змагальності, який визначає обов`язок кожної сторони доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 2, 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Беручи до уваги наведене суд зазначає, що за клопотанням представника позивачки ухвалою від 27.01.2025 у відповідача були витребувані докази проведення розрахунків із позивачкою за вказаний період, які у випадку їх надання могли підтвердити або спростувати обґрунтованість заявлених позовних вимог у цій частині. На виконання ухвали суду відповідач ТОВ «Райзсхід» доказів перерахування орендної плати ОСОБА_1 у 2023 році не надав, причини неможливості їх подання не повідомив, що відповідно до частини 10 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України дає підстави суду визнати наведені позивачем обставини доведеними.
За таких обставин, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення у межах заявлених позовних вимог, а саме в сумі 5 814,92 грн.
За аналогією суд провів власний розрахунок індексації орендної плати за період з 2016 до 2019 роки.
Період платежуРозмір орендної плати за договоромІндекс інфляції за попередній рікРозмір індексації
2016 рік3 227,91 грн143,3 %1 397,69 грн
2017 рік3 227,91 грн112,4 %400,26 грн
2018 рік5 533,60 грн113,7 %758,10 грн
2019 рік 5 533,60 грн109,8 %542,29 грн
Загалом: 3 098,34 грн
Таким чином, загальний розмір недоплаченої відповідачем орендної плати за період з 2016 до 2019 року становить 3 098,34 грн.
Твердження відповідача у частині відсутності первісної бухгалтерської документації за 2016 2019 роки не спростовують наведені висновки суду, оскільки діючий принцип доказування не передбачає можливість доведення наявності або відсутності певних фактів та обставин за допомогою припущень. Для обґрунтування наявних у відповідача заперечень суду мають бути надані належні, допустимі та достатні докази.
За таких обставин, ураховуючи принципи змагальності та диспозитивності, заявлені позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у визначеному позивачкою при зверненні до суду розмірі, який за період 2016 2019 роки становить 1 605,58 грн (399,02 грн + 441,21 грн + 541,03 грн + 224,32 грн = 1 605,58 грн). Такі висновки суду обґрунтовані наявною законодавчою забороною виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, заявлені позивачкою до стягнення інфляційні втрати, розраховані на прострочене грошове зобов`язання за період січень грудень 2024 року в сумі 696,64 грн, та 3 % річних в сумі 184,49 грн, розраховані за період з 01.01.2024 до 21.01.2025, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають стягненню.
Як було судом раніше встановлено, позовні вимоги у частині стягнення індексації за період 2020-2022 роки не підлягають до задоволення у зв`язку із їх необґрунтованістю та безпідставністю.
Порядок виконання відповідачем зобов`язання з виплати орендної плати урегульовано сторонами у пункті 4.5. договору, зі змісту якого вбачається, що вказане зобов`язання відповідача може бути припинено лише після його виконання належним чином, зокрема перерахуванням грошових коштів на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплатою через касу орендаря, та/або здійсненням виплати засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами договору.
Відповідно до п. 4.2. договору від 02.11.2015 із суми орендної плати орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.
Аналізуючи проведені позивачкою розрахунки заборгованості за договором оренди землі від 02.11.2015 суд констатує, що вони не у повній мірі відповідають умовам такого договору.
Зокрема відповідно до п. 4.4. договору сторони визначили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). В разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації, який діє в рік фактичної виплати, в подальшому розмір орендної плати за роки, за які була здійснена виплата орендної плати, в майбутньому не індексується.
У свою чергу при зверненні до суду позивачка провела нарахування індексації за рік такої виплати, відповідно наявна підстава для здійснення відповідних розрахунків судом самостійно.
Зокрема для визначення розміру орендної плати за 2023 рік сума орендної плати визначена умовами договору (3 751,95 грн) підлягає множенню на індекс інфляції станом на 01.01.2023, тобто за 2022 рік (126,6 %).
Таким чином визначена судом орендна плата за 2023 рік з урахуванням індексації становить 4 749,97 грн (3 751,95 грн х 126,6 % / 100 % = 4 749,97 грн).
З наданої суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І кварталу 2015 року до 3 кварталу 2024 року вбачається, що по даним податкової звітності відображено нарахування доходу ОСОБА_1 від ТОВ «Райз-схід» за надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду. Натомість на виконання ухвали суду про витребування доказів відповідач підтверджуючі документи щодо фактичної виплати (перерахування) грошових коштів відповідно до умов укладеного договору не надав.
Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що такі докази у сукупності підтверджують обґрунтування позивачки щодо допущених відповідачем порушень умов договору оренди землі в частині нарахувань та виплати орендної плати, оскільки подання відомостей податковому органу та сплата податку з доходів фізичних осіб, а також військового збору не є підтвердженням належного виконання зобов`язань орендарем та не може ототожнюватися із фактичною виплатою орендної плати у визначеному умовами договору розмірі позивачеві ОСОБА_1 . Вказані відомості лише можуть підтверджувати виконання ТОВ «Райзсхід» покладених на нього обов`язків податковим законодавством як на податкового агента. Крім того суд також ураховує, що подання звітності та сплата податків також не може ототожнюватися із виплатою визначених умовами договору платежів.
Такі висновки суду обґрунтовані положеннями пункту 168.1.1 статті 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Інших доказів, якими б могли бути спростовані твердження позивачки в частині повноти нарахувань та фактичної виплати орендної плати за землю, суду не надано.
Також суд ураховує, що законодавцем до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено принцип змагальності, який визначає обов`язок кожної сторони доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 2, 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Беручи до уваги наведене суд зазначає, що за клопотанням представника позивачки ухвалою від 27.01.2025 у відповідача були витребувані докази проведення розрахунків із позивачкою за вказаний період, які у випадку їх надання могли підтвердити або спростувати обґрунтованість заявлених позовних вимог у цій частині. На виконання ухвали суду відповідач ТОВ «Райзсхід» доказів перерахування орендної плати ОСОБА_1 у 2023 році не надав, причини неможливості їх подання не повідомив, що відповідно до частини 10 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України дає підстави суду визнати наведені позивачем обставини доведеними.
За таких обставин, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення у межах заявлених позовних вимог, а саме в сумі 3 942,69 грн.
За аналогією суд провів власний розрахунок індексації орендної плати за період з 2016 до 2019 року.
Період платежуРозмір орендної плати за договоромІндекс інфляції за попередній рікРозмір індексації
2016 рік3 227,91 грн143,3 %1 397,69 грн
2017 рік3 227,91 грн112,4 %400,26 грн
2018 рік3 751,95 грн113,7 %514,02 грн
2019 рік 3 751,95 грн109,8 %367,69 грн
Загалом: 2 679,66 грн
Таким чином, загальний розмір недоплаченої відповідачем орендної плати за період з 2016 до 2019 року становить 2 679,66 грн.
Твердження відповідача у частині відсутності первісної бухгалтерської документації за 2016 2019 роки не спростовують наведені висновки суду, оскільки діючий принцип доказування не передбачає можливість доведення наявності або відсутності певних фактів та обставин за допомогою припущень. Для обґрунтування наявних у відповідача заперечень суду мають бути надані належні, допустимі та достатні докази.
За таких обставин, ураховуючи принципи змагальності та диспозитивності, заявлені позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у визначеному позивачкою при зверненні до суду розмірі, який за період 2016 2019 роки становить 1 202,57 грн (324,66 грн + 358,99 грн + 366,83 грн + 152,09 грн = 1 202,57 грн). Такі висновки суду обґрунтовані наявною законодавчою забороною виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, заявлені позивачкою до стягнення інфляційні втрати, розраховані на прострочене грошове зобов`язання за період січень грудень 2024 року в сумі 472,34 грн, та 3 % річних в сумі 125,09 грн, розраховані за період з 01.01.2024 до 21.01.2025, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають стягненню.
Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що після укладення договорів оренди земельної ділянки первісний орендар допускав їх порушення в частині повноти нарахування та виплати орендної плати. Після заміни сторони договору обов`язок нести відповідальність за порушення його умов покладено на відповідача у справі ТОВ «Райз-схід», який також за час існування вказаних правовідносин допускав порушення наведених умов договору, а за 2023 рік орендну плату взагалі не сплатив. У свою чергу наявність іншої заборгованості ТОВ «Райз-схід» перед ОСОБА_1 , яка б могла виникнути на підставі договорів оренди землі від 02.11.2015, під час розгляду справи судом не встановлена.
Наведені висновки суду підтверджують наявність порушеного права позивачки, яке підлягає судовому захисту шляхом стягнення наявної заборгованості у визначеному судом розмірі з відповідача. Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного цивільного права відповідає положенням статті 16 Цивільного кодексу України, відповідно позов підлягає до часткового задоволення.
Під час розгляду питання про розподіл судових витрат суд ураховує положення чинного процесуального законодавства, яким врегульовано питання розподілу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при зверненні до суду позивачка від сплати судового збору була звільнена на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи, судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (п. 1.1.2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір») за кожним із первісно поданих позовів, що загалом становить 3 633,60 грн, підлягає стягненню у дохід Державного бюджету України з відповідача.
Щодо витрат на професійну правову допомогу суд ураховує таке.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
При зверненні до суду із даними позовними заявами позивачкою надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу адвоката визначені у загальному розмірі 5 000 грн за кожним позовом.
На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучені копії договорів про надання правової допомоги, укладені між ОСОБА_1 та адвокатом Майстренком М. О.; копія специфікації до договорів, якою визначена вартість послуг адвоката в сумі 5 000,00 грн за кожним із договорів та порядок її оплати протягом 3 банківських днів з дати ухвалення рішення суду першої інстанції; копія замовлення; копія актів приймання-передачі наданих послуг, якими сторони підтвердили надання правової допомоги на суму 5 000,00 грн за кожним із укладених договорів та відсутність у позивачки претензій щодо її об`єму, якості та строків надання; копію звітів про надання правової допомоги.
Під час розгляду клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу суд не погоджується із наведеними у ньому доводами. Такі висновки суду обґрунтовані тим, що первісно позивачка подала до суду три окремі позови, розмір витрат на правничу допомогу визначався за погодженням між нею та адвокатом щодо кожного договору оренди окремо. При визначенні вартості послуг адвоката сторони врахували необхідний час на виконання отриманого адвокатом доручення та об`єм наявних доказів, який належить опрацювати. Під час опрацювання кожного із отриманих замовлень адвокат надавав правничу допомогу, направляв листи, отримував та опрацьовував інформацію, здійснював розрахунки та готував позовні заяви окремо, відповідно через відношення усіх поданих у подальшому позовних заяв до одного клієнта та їх об`єднання судом у одне провадження підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відсутні. За таких обставин подане клопотання не підлягає до задоволення.
Таким чином, оскільки за наслідком розгляду цивільної справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за кожним із первісно поданих позовів, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають понесені нею витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 3 931,00 грн (78,62 %), в сумі 3 914,50 грн (78,29 %) та в сумі 3 931,00 грн ( 78,62 %), а всього 11 776,50 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 16, 526, 599, 610, 611, 625, 626, 629 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», ст. ст. 2, 12, 81, 84, 89, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-схід» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 11 776,50 грн (одинадцять тисяч сімсот сімдесят шість гривень 50 коп.).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-схід» на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 3 633,60 грн (три тисячі шістсот тридцять три гривні 60 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасники та їх адреси:
Позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстр.: Черкаська обл., Черкаський р-н, Чигиринська ТГ, с. Трушівці);
Представник відповідача: Саєнко Олександр Олексійович (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Повне рішення складено 10.03.2025.
Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ