Єдиний унікальний номер № 333/1770/25
Номер провадження № 2-о/333/179/25
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Піх Ю.Р., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Малишева Олександра Віталійовича, заінтересовані особи: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту смерті особи,-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Малишева Олександра Віталійовича, заінтересовані особи: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту смерті особи.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12.09.1981 зареєстрували шлюб. 19.04.1983 від шлюбу у них народилась спільна дитина - ОСОБА_3 . Оскільки сумісне життя не склалося, то 08.04.1993 шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом із матір`ю. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер у селі Данилівка Березівського району Одеської області, де він постійно проживав. У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами) і від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» (з наступними змінами) в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, оголошено та проводиться загальна мобілізація. Через це їхнього сина призвали для проходження військової служби за призовом під час мобілізації. 18.06.2024 під час безпосередньої участі у бойових діях, захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України, Син загинув у селі Нововодяне Сватівського району Луганської області внаслідок вибухової травми.

Преамбулою і ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі; законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (п. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з абз. 1 п. 1 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

Отже, як один із батьків сина, нарівні із заявницею, ОСОБА_2 мав би право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) сина.

Проте у процесі підготовки та оформлення документів для спадкування і призначення згаданої вище одноразової грошової допомоги з`ясувалось, що смерть ОСОБА_2 не було зареєстровано.

Однією з підстав для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (пп. «а» п. 1 гл. 5 розд. III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5. Але провести державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 у заявника немає об`єктивної можливості через те, що лікарське свідоцтво про смерть не видавалось, незважаючи на те, що ОСОБА_2 було поховано. Водночас подія, місце і час смерті ОСОБА_2 достовірно відомі та можуть бути підтверджені як доданими до цієї заяви письмовими доказами, так і показаннями безпосереднього очевидця похорону ОСОБА_2 . Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує для заявниця юридичні наслідки, оскільки від нього залежить реалізація останнім своїх особистих немайнових і майнових прав та інтересів (зокрема, здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , отримання відповідного свідоцтва про смерть, отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) сина без урахування частки ОСОБА_2 .

Тобто, встановлення судом факту смерті прямо пов`язано з подальшим вирішенням спору

про право на отримання одноразової грошової допомоги, що суперечать вимогам ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до такого. Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок розгляду в окремому провадженні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений главами 1 та 6 розділу IV ЦПК України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Данилівка Березівського району Одеської області помер ОСОБА_2 .

Згідно відповіді ВДРАЦС у Запорізькій області в результаті перевірки проведеної за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян за період з 2008 року по теперішній час, актового запису про смерть відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено.

За інформацією КНП «Березівської міської ради Одеської області» встановлено, що лікарями закладу та структурних підрозділів лікарське свідоцтво про смерть (фельдшерська довідка про смерть) не видавалося.

Сільський голова Розквітівської сільської Березівського району Одеської області надав інформацію, що актовий запис про смерть відносно ОСОБА_2 відсутній, а також повідомлено, що останній дійсно похований на території Розквітівської громади на кладовищі с. Ставкове.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 заявниці ОСОБА_1 потрібно для отримання одноразової грошової допомоги від Міністерства оборони України.

Таким чином, в даному випадку наявний спір про право.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.4, 293, 258, 260, 272, 315 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі про встановлення факту смерті.

Роз`яснити заявниці її право на звернення з заявою в порядку позовного провадження цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду в порядку визначеному главою першою розділу п`ятого ЦПК України.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Ю.Р. Піх