_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8539/25
Провадження № 2-з/947/113/25
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

10.03.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким витребувати у ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,0233 га, зареєстрована Управлінням держгеокадастру у м. Одесі, реєстраційний номер 01, кадастровий номер :41:014:0031 та розміщений на ній садовий будинок площею 53 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою судді від 07.03.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 07.04.2025 року на 12.15 год.

07.03.2025 року через систему «Електронний суд» (передано судді 10.03.2025 року), від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0233 га, зареєстровану Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі, реєстраційний номер 01, кадастровий номер :41:014:0031 та розміщений на ній садовий будинок площею 53 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 станом на 01 січня 2016 року належали земельна ділянка площею 0,0233 га, зареєстрована Управлінням держгеокадастру у м. Одесі, реєстраційний номер 01, кадастровий номер :41:014:0031 та розміщений на ній садовий будинок площею 53 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 . 09.02.2016 року ОСОБА_1 , вважаючи, що укладає договір довічного утримання, видала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_4 батька відповідача ОСОБА_5 розпоряджатися належними її об`єктами нерухомого майна садовим будинком та земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 . на підставі якої ОСОБА_4 від імені ОСОБА_1 уклав такі договори на користь свого сина ОСОБА_5 : Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2016 року, за адресою: АДРЕСА_3 . посвідчений приватним нотаріусом Криворотенко Д.І. та зареєстрованого у реєстрі за № 668 нерухомого майна від 24.05.2016 року; Договір купівлі-продажу будинку, за адресою: АДРЕСА_3 посвідчений приватним нотаріусом Криворотенко Д.І. та зареєстрованого у реєстрі за № 667 що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначає, що у 2022 році ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з відповідним позовом про визнання договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки недійсними.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2022 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу садового будинку від 24.05.2016 року, житловою площею 13,1 кв.м., загальною площею 53,0 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який укладений між ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., зареєстрований в реєстрі № 667 від 24.05.2016 року. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2016 року, яка знаходиться за адресою: ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , площею 0,0233 га, кадастровий номер :41:014:0031, який укладений між ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., зареєстрований в реєстрі № 668 від 24.05.2016 року. Постановою Одеського апеляційного суду від 24.04.2023 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 03 листопада 2022 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_5 - задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Зазначає, у лютому 2025 року стало відомо, з витягу з реєстру нерухомомого майна, що спірне майно ОСОБА_1 земельну ділянку та садовий будинок за адресою АДРЕСА_3 відповідач ОСОБА_5 спробував приховати від виконання рішення суду шляхом переоформлення на інших осіб. Стверджує, що ОСОБА_5 уклав 12.03.2024 року, тобто під час судового розгляду у суді апеляційної інстанції, договір купівлі-продажу спірного майна на користь ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , який у свою чергу перепродав це майно 23.04.2024 року на користь ОСОБА_3 .

На даний час власником майна, згідно даних реєстру нерухомого майна є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Договору купівлі-продажу № 372 від 23.04.2024 року.

Таким чином, вказані об`єкти нерухомості були двічі переоформлені під час судового розгляду протягом короткого терміну, а отже існує ймовірність подальшого переоформлення спірного майна, що значно ускладнить судовий розгляд, адже доведеться залучати до розгляду нових власників та розпочинати розгляд справи з самого початку. Тобто таке відчуження спірної квартири ОСОБА_3 на користь інших третіх осіб по відплатному договору, якщо не вжити заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або в майбутньому породить нові позови.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, надані докази, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що спірна земельна ділянка та розміщений на ній садовий будинок належать відповідачеві по справі ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак, пава позивача можуть бути порушені, тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, задовольнити.

Вжити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, - заходи забезпечення позову.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0233 га, зареєстровану Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі, реєстраційний номер 01, кадастровий номер :41:014:0031 та розміщений на ній садовий будинок площею 53 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Обов`язок пред`явлення цієї ухвали до виконання покласти на позивача ОСОБА_1 або її представника (адвоката) за довіреністю (ордером).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.