справа № 752/8612/24 головуючий у суді І інстанції Плахотнюк К.Г.
провадження № 22-ц/824/3775/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 липня 2024 року у справі за позовом Окружного адміністративного суду міста Києва до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Окружного адміністративного суду міста Києва до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якій позивач просив:

визнати протиправними дії Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації щодо прийняття рішення громадською комісією з житлових питань при Голосіївській районній в м. Києві державній адміністрації оформленого протоколом №4 від 14 березня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 березня 2023 року віх. №07-41/49 про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 35,53 м.кв. зі складу службових житлових приміщень оскільки відпала потреба в її використанні у такому статусі;

зобов`язати Голосіївську районну в м. Києві державну адміністрацію прийняти рішення на засіданні громадської комісії з житлових питань при Голосіївській районній в м. Києві державній адміністрації про задоволення клопотання Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 березня 2023 року віх. №07-41/49 про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 35,53 м.кв. зі складу службових житлових приміщень оскільки відпала потреба в її використанні у такому статусі;

судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням житлово-побутової комісії Окружного адміністративного суду м. Києва (далі - ОАС м. Києва), оформленого протоколом №1 від 18 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , що обіймає посаду судді ОАС м. Києва та його сім`ї було надано службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 35,53 м.кв.

Дана квартира була включена до складу службових житлових приміщень рішенням Голосіївської РДА м. Києва №737 від 20 листопада 2019 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі №640/14925/21, зокрема зобов`язано голову ОАС м. Києва ОСОБА_2 звернутись до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про виключення жилого приміщення - квартири ОСОБА_1 з числа службових та надання цієї квартири ОСОБА_1 та членам його сім`ї у постійне користування.

Листом від 08 березня 2023 року позивач звернувся до Голосіївської РДА м. Києва про виключення квартири зі складу службових житлових приміщень оскільки відпала потреба в її використанні у такому статусі.

Рішенням громадської комісії з житлових питань від 14 березня 2024 року відмовлено у виключенні квартири зі складу службових житлових приміщень, оскільки ОАС м. Києва припинив свою діяльність.

Вважає, що відповідач прийняв протиправне рішення, яким порушив законні вимоги позивача.

Представниця Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації за довіреністю - Чикиринда М. подала до суду відзив в якому, не погоджуючись з позовною заявою посилалася на те, що відмовляючи у виключенні з числа службових житлових приміщень квартири АДРЕСА_1 відповідач діяв у відповідності до чинного законодавства, а тому вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими і просила суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року позовну заяву Окружного адміністративного суду міста Києва до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без задоволення.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, третя особа - ОСОБА_1 29 жовтня 2024 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтував тим, що службове житло є державною або комунальною власністю.

В цій справі встановлено, що спірне житлове приміщення не перебуває на балансі Державної судової адміністрації або Окружного адміністративного суду міста Києва, не складає активи останніх та не включалось в ліквідаційну масу.

Вказане також підтверджується приписами розділу 5 Положення про порядок надання службового житла й користування ним суддями, працівниками апаратів судів, працівниками Державної судової адміністрації України та територіальних управлінь Державної судової адміністрації України, затвердженого наказом ДСА України від 22 грудня 2017 року №1122, які судом першої інстанції були залишені поза увагою.

В свою чергу особисте майнове право гарантоване і захищено державою конституційно.

Таким чином висновок суду щодо правомірності підстав відмови у зв`язку з наявністю майнового правонаступника є безпідставним і не ґрунтується на вимогах закону, висновки суду не відповідають обставинам справи, що мають значення для справи, не доведено обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, неповністю з`ясовано обставин, що мають значення для справи. Крім того суд першої інстанції неправильно тлумачить закон, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 липня 2024 року у справі за позовом Окружного адміністративного суду міста Києва до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

30 грудня 2024 року представниця Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Чикиринда Марина Анатоліївна подала відзив, у якому заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому зсіданні апелянт ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань від них не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасника справи, який прибув в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 призначений на посаду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Указом Президента України №246/2011 від 24 лютого 2011 року.

10 вересня 2020 року на підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 27 серпня 2020 року №441 ОСОБА_1 видано ордер №35 на право зайняття ним разом з сім`єю службового жилого приміщення площею 35,53 кв.м. - квартири АДРЕСА_1 .

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до житлово-побутової комісії Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про виключення наведеного вище жилого приміщення з числа службових та надання його у постійне користування.

Рішенням житлово-побутової комісії Окружного адміністративного суду міста Києва, оформленим протоколом №1 від 20 квітня 2021 року, вказану вище заяву задоволено.

Крім того, за результатом розгляду даного звернення було вирішено доручити голові суду у десятиденний строк звернутися з клопотанням до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на підставі Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року №37, про виключення жилого приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_1 з числа службових та надання цієї квартири у постійне користування відповідно до порядку, встановленого статтями 31-60 глави 1 розділу 3 Житлового кодексу Української РСР.

Вказане рішення було затверджено рішенням зборів суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, оформленим протоколом №1 від 20 квітня 2021 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі №640/14925/21 зобов`язано голову Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка Павла В`ячеславовича (місцезнаходження: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8, корпус 1) на підставі Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 04 лютого 1988 року №37, звернутись до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про виключення жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 , з числа службових та надання цієї квартири ОСОБА_1 та членам його сім`ї у постійне користування відповідно до положень статей 31-60 глави 1 розділу ІІІ Житлового кодексу Української РСР.

На виконання зазначеного вище рішення у справі №640/14925/21 позивач, листом від 08 березня 2023 року №07-41/49, звернувся з клопотанням до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо виключення з числа службових житлових приміщень двокімнатної квартири АДРЕСА_1 з наданням її у постійне користування судді Окружного адміністративного суду м. Києва Нагорянському С.І.

Рішенням громадської комісії з житлових питань при Голосіївській районній в м. Києві державній адміністрації, оформленим протоколом №4 від 14 березня 2024 року вирішено, що Голосіївська РДА в м. Києві не має правових підстав приймати розпорядження про виключення з числа службових жилих приміщень квартиру АДРЕСА_1 на підставі листа від 08 березня 2023 року №07-41/49 від виконувача обов`язків голови ОАС м. Києва Келеберда В. та голови ліквідаційної комісії ОАС м. Києва Миронюк Д., оскільки згідно Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», Окружний адміністративний суд м. Києва припинив свою діяльність та затверджено відповідний план заходів щодо ліквідації суду.

Відповідно до витягу з Протоколу №4 ліквідаційна комісія повинна передати основні засоби, нематеріальні активи, товарно-матеріальні цінності, документи і розрахунки суду, що ліквідується, до Територіального управління Державної судової адміністрації України з подальшою передачею до Київського міського окружного адміністративного суду.

Після закінчення періоду ліквідації Окружного адміністративного суду м. Києва та з початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації має право звернутись з клопотанням про виключення з числа службових жилих приміщень квартири АДРЕСА_1 адміністративний суд, якщо відпала потреба у використанні житлових приміщень.

Листом №10-4927/23 від 24 березня 2023 року Державною судовою адміністрацією України повідомлено, шо об`єкти нерухомого майна, зокрема службова квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не належать до сфери управління ДСА України та не обліковується на балансі Окружного адміністративного суду м. Києва ().

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд погодився з доводами відповідача, що до основних засобів відносяться службові житлові приміщення, тому ліквідаційна комісія повинна передати їх до Територіального управління Державної судової адміністрації України з подальшою передачею до Київського міського окружного адміністративного суду. Після закінчення процедури ліквідації Окружного адміністративного суду м. Києва саме Київський міський окружний адміністративний суд має право звернутись з клопотанням про виключення з числа службових жилих приміщень квартири АДРЕСА_1 , якщо відпала потреба у використанні житлових приміщень як службових.

На думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджується наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального при ухваленні рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Нормативно-правовими актами, які визначають правовий статус службового житла, є ЖК України та Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року №37.

У положеннях чинного житлового законодавства відсутнє визначення поняття «службового житла» або «службового житлового приміщення», яке б враховувало усі його істотні ознаки. У законах та підзаконних нормативно-правових актах здебільшого фрагментарно зосереджено увагу на видах службового житла або на окремих його ознаках, наприклад, на меті надання службових жилих приміщень.

Якщо проаналізувати норми зазначених нормативно-правових актів, під службовим житловим приміщенням треба розуміти житлове приміщення, що перебуває у державній чи комунальній власності, а в окремих випадках і в приватній власності (але крім житлових приміщень, що перебувають у приватній власності фізичних осіб), яке у зв`язку з характером трудових відносин призначене для проживання працівників.

Службові жилі приміщення призначені для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього (пункт 2 розділ I «Загальні положення» Положення). Через це зазначені приміщення повинні знаходитись у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця).

Згідно з частиною першою статті 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Порядок надання службових жилих приміщень передбачений статтями 121, 122 ЖК України, згідно з якими службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, на підставі якого виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для заселення у надане службове жиле приміщення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації квартири, визнані у встановленому порядку службовими житловими приміщеннями.

У зв`язку з цим для того, щоб житло можна було приватизувати, першим кроком має бути його виведення з числа службових. Відповідно до Положення №37 підставами для виключення квартири з числа службових є: відсутність потреби у подальшому використанні житла у якості службового; виключення у встановленому порядку житла з числа службових.

Виключення житла з числа службових здійснюється за клопотанням адміністрації органу, закладу, установи, підприємства.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Отже, особа, яка бажає приватизувати службове житло, повинна звернутися до керівництва підприємства, установи чи організації, яке надавало службове приміщення, з проханням виключити житло із службового житлового фонду у зв`язку з відсутністю потреби в його використанні в статусі службового.

Відповідно до частини першої статті 123 ЖК України порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до пункту 2 Положення № 37 службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця).

Пунктом 3 Положення №37 визначено, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення.

Згідно з пунктом 6 Положення №37 жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Зі змісту вказаних положень виходить, що вирішення питання про виключення житлового приміщення із числа службових можливо лише при наявності клопотання адміністрації підприємства, яке використовує вказане житлове приміщення як службове.

Організація судової влади, забезпечення ефективного функціонування судів, а також статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з положеннями статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» після призначення на посаду суддя, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується службовим житлом за місцем знаходження суду органами місцевого самоврядування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, якщо інший порядок забезпечення службовим житлом не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Положення про порядок надання службового житла й користування ним суддями, працівниками апаратів судів, працівниками Державної судової адміністрації України та територіальних управлінь Державної судової адміністрації України, затвердженого наказом ДСА України від 22 грудня 2017 №1122, це Положення визначає порядок надання службового житла суддям, працівникам апаратів, і працівникам Державної судової адміністрації України та територіальних управлінь Державної судової адміністрації України і користування ним.

Пунктами 6, 7 розділу І Положення передбачено, що жиле приміщення виключається з числа службових у зв`язку з тим, що відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках виключення його з числа жилих. Факт проживання в службовому приміщенні суддів, працівників, які припинили трудові відносини з судом, територіальним управлінням ДСА України, не є підставою для виключення цього житла з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться за рішенням виконавчого органу місцевого самоврядування на підставі подання голови суду, Голови ДСА України, начальника територіального управління ДСА України або особи, яка виконує їх обов`язки.

Згідно з пунктом 1 та 6 частини першої статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова місцевого суду: представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами; забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року, який набрав чинності 15 грудня 2022 року, було ліквідовано Окружний адміністративний суд м. Києва й одночасно утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у м. Києві.

Крім того, наказом Державної судової адміністрації України від 20 грудня 2022 року №477 «Про утворення ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду м. Києва та затвердження плану заходів з ліквідації» утворено ліквідаційну комісію ОАС м. Києва та затверджено відповідний план заходів щодо ліквідації суду відповідно до етапів ліквідації.

Згідно з планом заходів з ліквідації ОАС м. Києва ліквідаційна комісія повинна передати основні засоби, нематеріальні активи, товарно-матеріальні цінності, документи і розрахунки суду, що ліквідуються до Територіального управління Державної судової адміністрації України з подальшою передачею до Київського міського окружного адміністративного суду.

За повідомленням Державної судової адміністрації України, службова квартира за адресою: АДРЕСА_1 не належать до сфери управління ДСА України та не обліковується на балансі Окружного адміністративного суду м. Києва.

Встановивши, що виключення жилого приміщення з числа службових здійснюється на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, а чинним законодавством не передбачені правові норми, які зобов`язували б власника службового житлового приміщення виключити його із цього фонду, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Більш того, право позивача на житло не порушено, оскільки його не позбавляють можливості проживати у спірному житловому приміщенні та користуватися ним, не ставиться питання і про виселення позивача зі спірної квартири.

Вказані висновки цілком відповідають правовій позиції викладеній Верховним Судом 03 жовтня 2022 року у справі №643/15613/19 та спростовують доводи апелянта у тій частині, що за наявності клопотання про виключення квартири з числа службових відповідач зобов`язаний його задовольнити і не має права на відмову.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду, а зводяться лише до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року №63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому рішення суду, відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10 березня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова