БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1682/24, cправа № 361/9084/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» лютого 2025 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить: - частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за виконавчим листом

№ 750/11875/15, виданим 25 січня 2016 року Деснянським районним судом м.Чернігова про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03 грудня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття за період з грудня 2015 року по липень 2021 року.

В обґрунтування вимог зазначається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року у справі № 361/4185/21 шлюб між сторонами розірвано.

У квітні 2023 року позивач дізнався, що відносно нього 25 січня 2016 року Деснянським районним судом м.Чернігова у справі № 750/11875/15, видано виконавчий лист про стягнення аліментів. На час прийняття вказаного рішення сторони проживали разом і про прийняте судом рішення позивачу не було нічого відомо.

Після звернення до органів виконавчої служби позивач отримав довідку-розрахунок, з якої з`ясував, що аліменти нараховують з грудня 2015 року та станом на 01 вересня 2023 року заборгованість за аліментами становить 187 983 грн. 13 коп.

Позивач вважає, що такий розмір заборгованості має бути зменшений судом з огляду на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 2013 року, спільно проживали та виховували доньку. 21 квітня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., зареєстрованого у реєстрі № 1507 придбали квартиру АДРЕСА_1 .

У пункті 4.5. вказаного договору зазначено, що покупці довели до відома продавців, що перебувають у зареєстрованому шлюбі один з одним, і грошові кошти, що витрачаються ними на придбання квартири за цим договором, є їх спільною сумісною власністю. Таким чином, на момент видачі виконавчого листа щодо стягнення з позивача аліментів, сторони спільно проживали як сім`я.

17 травня 2021 року відповідач подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, в якій вказала, що впродовж останніх двох років спільне життя погіршувалося. Також з 2017 року до момент купівлі квартири позивач з відповідачем та їхньою донькою проживали у квартирі матері позивача, фактичне спільне проживання припинено з серпня 2021 року.

Незважаючи на роздільне проживання з відповідачем, позивач все рівно матеріально допомагав доньці. Окрім того вважає, що про факт його спільного проживання з відповідачем та повного матеріального забезпечення їхньої доньки свідчить також і те, що відповідач тільки у серпні 2021 року пред`явила виконавчий документ до виконання, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 16 серпня 2021 року, тобто за час їхнього спільного проживання, відповідач не направляла виконавчий документ до виконання, і це означає, що її влаштовувало надане ним матеріальне забезпечення.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

20 грудня 2023 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом

Чеховською Д.Р. до суду подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У своєму відзиві зазначала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано.

22 лютого 2022 року відповідач уклала шлюб із ОСОБА_5 та відповідно змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

3 2013 року по травень 2014 року сторони проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 .

У травні 2014 року позивач та відповідач переїхали з м. Бровари до м. Чернігів, де проживали у квартирі батьків відповідача за адресою: АДРЕСА_3 .

У місті Чернігові сторони прожили до квітня 2016 року, а у квітні 2016 року повернулися знову до м. Бровари, де жили у квартирі знайомого позивача, в одній кімнаті.

Жодної допомоги від позивача у вихованні та матеріальному утриманні дитини відповідач не отримувала. Позивач не цікавився станом відповідача та станом дитини, фактично відповідач залишилася одна з 2-річною дитиною, їй іноді допомагали її батьки в силу своїх можливостей.

З листопада 2015 року у дитини почалися проблеми зі здоров`ям, вона почала хворіти. Оскільки грошей не вистачало, бо відповідач ніде не працювала в той час, а позивач постійно десь пропадав і нічим не допомагав, то у грудні 2015 року вона звернулася до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовною заявою про стягнення аліментів.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 січня 2016 року у справі

№ 750/11875/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_8 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше

30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бровари, Київська область, Україна на користь ОСОБА_8 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з

03 грудня 2015 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. 25 січня 2016 року Деснянським районним судом м.Чернігова видано виконавчий лист у справі № 750/11875/15-ц.

У позовній заяві позивачем зазначено, що на час прийняття рішення подружжя проживало разом і на думку позивача факт спільного проживання свідчить про те, що ним у повній мірі забезпечувалося утримання дитини, однак фактичне проживання не означає, що подружжя веде спільне господарство, має спільний бюджет, а також не свідчить про те, що один з батьків добросовісно виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей. Добровільно позивач аліменти не сплачував, не допомагав ні дружині, ні дитині. Щодо обізнаності позивача з винесеним рішенням, то у позовній заяві позивач вказує, що він про винесене рішення довідався у квітні 2023 року, і йому про це рішення не було нічого відомо.

Виконавчий лист відповідачем пред?явлено до виконання у 2021 році, але відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, 08 лютого 2022 року до Деснянського районного суду м.Чернігова надійшла заява позивача про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 січня 2016 року у цивільній справі

№ 750/11875/15-ц.

Ухвалами Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 лютого 2022 року та від 10 серпня 2022 року вищезазначену заяву позивача залишено без руху, а у подальшому повернуто заявнику. У апеляційному порядку рішення суду та вищезазначені ухвали не оскаржувалися.

16 серпня 2021 року Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 66484847 за зверненням відповідача щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення аліментів на підставі Виконавчого листа від 25.01.2016 р. № 750/11875/15-ц.

До позовної заяви долучено копію договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Авраменко Н.А., зареєстрованого за № 1507. У позовній заяві позивачем вказано, що квартира придбана за спільні кошти, однак дані обставини не відповідають дійсності, оскільки 21 квітня 2018 року позивач самостійно надав розписку, відповідно до якої сам підтвердив, що грошові кошти для купівлі квартири у розмірі - 9 000 доларів США прийнято у дарунок від матері відповідача ОСОБА_9 з метою купівлі особисто для неї частини квартири. У даній розписці позивачем підтверджено, що він не заперечує, що грошові кошти подаровані дружині особисто і не є їх спільною власністю.

12 березня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Скопич М.С. до суду надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вона просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У відповіді на відзив зазначала, що позивач не заперечує того факту, що існує рішення суду щодо стягнення з нього аліментів, проте він не розуміє причинно-наслідкового зв`язку між наявністю у відповідача рішення суду про стягнення аліментів, яке вона до середини 2021 року не пред`являла на виконання, і тим що остання брала кредити.З наданих договорів взагалі неможливо встановити, на що саме отримувалися кредитні кошти. З графіку платежів від АТ «Альфа-Банк» видно, що відповідач взяла кредит на загальну суму 54 791 грн. 98 коп., при цьому позивач зазначає, що ці кошти отримувалися не на утримання дитини, а на холодильник та пральну машину, яку потрібно було придбати в їх квартиру.

Щодо коштів для придбання квартири, то позивач не заперечує, що частково позичав кошти на її придбання у матері відповідача, які потім повернув. Такі дії матері відповідача свідчать про нормальні стосунки в родині.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Скопич М.С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засідання заперечувала щодо задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від

20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так само і положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 1-3 ст. 181 СК України).

З матеріалів справи вбачається, що 22 червня 2013 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 329. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_6 ; дружини ОСОБА_6 .

Від спільного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1282.

Заочним рішенням Деснянським районним судом м.Чернігова від 25 січня 2016 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини частково задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_8 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 03 грудня 2015 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року шлюб між сторонами розірвано.

22 лютого 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис № 82. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_7 ; дружини ОСОБА_7 .

16 серпня 2021 року Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ) відкрито виконавче провадження № 66484847 з виконання виконавчого листа, виданого 25 січня 2016 року Деснянським районним судом м.Чернігова № 750/11875/15-ц.

Постанова про відкриття провадження від 16 серпня 2021 року направлена на адресу місця реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_4 .

08 листопада 2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів ОСОБА_1 та постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій.

08 листопада 2021 року державним виконавцем оформлено виклик, відповідно до якого зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до державного виконавця 17 листопада 2021 року та зобов`язано надати перелік документів.

Відповідно до розрахунку, складеного державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шевченко С., заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01 вересня 2023 року складає 187 983 грн. 13 коп.

Частина друга статті 197 СК України визначає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Указана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Так, заявляючи позовну вимогу про звільнення від сплати заборгованості за аліментами за період з грудня 2015 року по липень 2021 року включно, позивач посилається на те, що у цей період він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, позовна заява про розірвання шлюбу подана до суду 17 травня 2021 року.

Вважає, що доказом спільного проживання в цей період є також договір купівлі-продажу квартири від 21 квітня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., у пункті 4.5. якого зазначено, що покупці довели до відома продавців, що перебувають у зареєстрованому шлюбі один з одним, і грошові кошти, що витрачаються ними на придбання квартири за цим договором, є їх спільною сумісною власністю.

На підтвердження того, що позивач забезпечував свою доньку надав до суду квитанції про переказ коштів для утримання ( а.с.116-119).

Допитана у судовому засіданні свідок з боку позивача, ОСОБА_11 жодних показів, які б стосувалися предмету доказування не надала.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що його слід звільнити від заборгованості зі сплати аліментів за період з грудня 2015 року по липень 2021 року включно з огляду на наступне.

Фактичне проживання не означає, що подружжя веде спільне господарство, має спільний бюджет і не свідчить автоматично про те, що один із батьків добросовісно виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей. Стягнення аліментів не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки дитини, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти на дитину стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина.

З досліджених в матеріалах справи доказах встановлено, що позивач взяв для оплати своєї частини квартири у матері відповідача у борг кошти у розмірі - 1 100 євро, що підтверджується розпискою від 21 квітня 2017 року.

Відповідно до розписки від 21 квітня 2018 року відповідачем грошові кошти для купівлі квартири у розмірі - 9 000 доларів США було прийнято у дарунок від матері ОСОБА_9 з метою купівлі особисто для неї частини квартири. У даній розписці позивачем підтверджено, що він не заперечує, що грошові кошти подаровані дружині особисто і не є їх спільною власністю.

Згідно з договором «Стандарт» від 11 липня 2020 року, укладеним між ФОП

ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , виконано комплекс робіт з натяжними стелями виконавцем замовнику, вартість послуг склала 7 700 грн. 00 коп.

У квартирі позивач зареєстрований, але не проживає, що підтверджується актом депутата Броварської міської ради Броварського району Київської області Казаковим О.С. від 30 серпня 2021 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці, оформленій на ім`я ОСОБА_8 , з 20 вересня 2016 року вона почала працювати оператором інформаційно-комунікативної мережі управління контакт-центру ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», з

23 лютого 2017 року працювала асистентом вихователя у ДНЗ «Ромашка» управління освіти та науки Броварської міської ради, з 01 вересня 2017 року асистентом учителя у школі

І-ІІІ ступенів № 3, з 18 грудня 2017 року - практичним психологом ДНЗ «Малятко» управління освіти та науки Броварської міської ради, з 02 вересня 2019 року - вчителем образотворчого мистецтва у Броварській загальноосвітній школі І-III ступенів № 10, з 01 вересня 2021 року - інструктором з фізичного виховання в ЗДО «Казка», з 22 листопада 2021 року - консультантом у ТОВ «Оптова аптека «Алтея».

З довідки закладу дошкільної освіти «Ластівка» Броварської міської ради від 27 вересня 2023 року за № 14 вбачається, ОСОБА_4 відвідувала ЗДО «Ластівка» з 2016 по 2019 роки. Дівчинка з повної сім`ї. У сім`ї дитина більше підтримувала спілкування з мамою. Дома віддавала перевагу малюванню, ліпленню. На виставки приносила переважно малюнки, поробки, які виготовляла з мамою. Дівчинка часто хворіла, тому навчальний матеріал засвоювала складно. Навчанням та вихованням в домашніх умовах займалась переважно мама. Мама приходила на батьківські збори, приводила та забирала дитину з садочка. В процесі відвідування дитиною закладу дошкільної освіти «Ластівка» мама завжди цікавилась навчанням та емоційним станом доньки. Дитина відвідувала садочок завжди у охайному вигляді, була всім забезпечена. Батько дитини, ОСОБА_1 , навчанням та розвитком не цікавився. Бабуся дитини, ОСОБА_13 , у навчанні та вихованні участі не приймала, у садочку не з`являлася.

З характеристики Броварського ліцею № 8 від 22 червня 2023 року вбачається, що дитину приводять та забирають з ліцею мама, ОСОБА_2 , та бабуся, ОСОБА_9 . Під час 2021-2023 навчальних років всі питання, щодо навчання чи потреб дитини вирішувалися з мамою. Тато, ОСОБА_1 до Броварського ліцею № 8 не з`являвся, шкільним життям дівчинки не цікавився.

З наведених вище доказів, можливо встановити, що кошти на придбання квартири у сторін не були спільними, відповідач сплачувала кошти за ремонт, влаштувалася на роботу, отримувала кредит на придбання побутової техніки, який погасила. Всі ці фактори вказують на те, що сторони не вели спільне господарство, не мали спільного бюджету та не проживали разом.

Щодо аргументів позивача про необізнаність з судовим рішенням про стягнення аліментів до квітня 2023 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень 08 лютого

2022 року до Деснянського районного суду м.Чернігова надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 січня 2016 року у цивільній справі № 750/11875/15-ц.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 лютого 2022 року вищезазначену заяву позивача залишено без руху.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 серпня 2022 року заяву повернуто заявнику.

В апеляційному порядку рішення та вищезазначені ухвали позивачем не оскаржувалися, що вказує на те, що він погодився із винесеним рішенням та знав про його походження.

Щодо наданих квитанцій до суду на підтвердження того, що позивач забезпечував свою доньку, то слід зазначити, що в квитанціях: № B29T-2ACK-185B-8M7M від 30 квітня 2021 року в сумі 1 700 грн. 00 коп., № 0A6H-ECP2-45H1-HKB0 від 08 травня 2021 року в сумі 150 грн. 00 коп., № 9MPX-CX3B-HH1A-7X58 від 24 травня 2021 року в сумі 1 000 грн. 00 коп.,

№ TP47-5P6E-1XMP-BH6P від 03 червня 2021 року в сумі 150 грн. 00 коп., № B6AM-XXA8-ABB4-1PPP від 08 червня 2021 року в сумі 500 грн. 00 коп., не міститься інформації кому та для яких цілей відправлялись кошти, оскільки даних про одержувача немає а в призначенні платежу зазначено «Переказ особистих коштів». Квитанції № 4C86-M3E1-T7EK-B08K від

08 липня 2021 року в сумі 2 200 грн. 00 коп., коментар відправника - на кредит; № XHCK-9AM8-PT6A-46AX від 24 жовтня 2021 року в сумі 2 500 грн. 00 коп., коментар відправника Аліменти не можуть бути взяті до уваги як докази, оскільки вони також не містять даних отримувача, а також судом розглядається справа про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів за період з грудня 2015 року по липень 2021 року, і суд не вправі виходити за межі заявленого періоду. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що у період з грудня 2015 року по травень 2023 року позивач жодної сплати аліментів не здійснив, перший платіж вчинив лише у червні 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин