Справа № 527/39/25
провадження 2/527/311/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Бородіної Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 527/39/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», який подано представником позивача Мохир Ярославом Вікторовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2025 року представник позивача звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказав, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 19.02.2024 року укладено кредитний договір (оферти) № 19.02.2024-100001235. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 19.02.2024. Строк на який надається кредит 112 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати кредиту) 09.06.2024 року. Відповідно до договору від 19.02.2024 року та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 12000 грн. Відповідач 19.02.2024 року отримав кредитні кошти у розмірі 12000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 12229,61 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6990,78 грн., по процентам в розмірі 3116,13 грн., та неустойки у розмірі 2122,70 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

На підставі викладеного представник позивача прохав суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 19.02.2024-100001235 від 19.02.2024 року у розмірі 12229,61 грн та сплачений судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві прохав проводити розгляд справи у відсутність представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, про час і місце розгляду справи, повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 19.02.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 19.02.2024-100001235.

Так, 19.02.2024 ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «К278», підписала пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) та заявку, за умовами якої ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 12000,00 грн, строк кредиту 112 днів з дня його надання, дата повернення 09.06.2024. (а.с. 14-19).

У статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 12000,00 грн, що підтверджується квитанцією про переказ грошових коштів (а.с. 13).

Проте, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 12229,61 грн, яка складається з: 6990,78 грн основного боргу; 3116,13 грн процентів, 2122,70 грн - неустойки (а.с. 9).

Таким чином станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому сума загальної заборгованості за кредитом у розмірі 12229,61 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.

За таких обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 12229,61 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 6-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», який подано представником позивача Мохир Ярославом Вікторовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ) заборгованість за Кредитним договором № 19.02.2024-100001235 від 19.02.2024 у розмірі 12229,61 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6990,78 грн основного боргу, 3116,13 грн процентів, 2122,70 грн - неустойки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ).

Представник позивача: Мохир Ярославом Вікторовичем (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А).

Відповідач: ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік