Справа № 287/631/23
провадження 2/287/81/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Русина М.Г.,

за участю

секретаря судових засідань Мидловець А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», інтереси якого представляє Петрушенко Владислав Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (скорочене найменування ТОВ «ФК «ЄАПБ») Петрушенко В.М., звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 25.05.2021 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» кредитний договір № 16160-05/2021.

29.12.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29122021 у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором № 16160-05/2021 від 25.05.2021 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до Реєстру боржників від 29.12.2021 до договору факторингу №29122021, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 23100,00 грн, з яких: 8000,00 грн заборгованість за основним боргом, 15100,00 грн заборгованість за відсотками.

Також, представник позивача зазначив, що 24.03.2021 ОСОБА_1 також уклав з ТОВ «Лінеура Україна» кредитний договір № 1721710.

27.06.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27062022, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором №1721710 від 24.03.2021 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 22456,30 грн, з яких: 7267,50 грн заборгованість за основним боргом, 15188,80 грн заборгованість за відсотками.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитних договорів в односторонньому порядку не змінювалися.

Всупереч умов кредитних договорів, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Вимогами позову представник позивача просить стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за кредитним договором № 16160-05/2021 в розмірі 23100,00 грн та за кредитним договором № 1721710 в розмірі 22456,30 грн. Всього 45556,30 грн, а також стягнути понесені судові витрати по справі в сумі 2684,00 грн.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 14.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, яке було вручено відповідачу.

Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідачки відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

На підставі ст. ст. 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.05.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір № 16160-05/2021, відповідно до якого останній отримав кредит розмірі 8000,00 грн строком на 30 днів, тип процентної ставки фіксована, процентна ставка 1,75% на добу, реальна річна процентна ставка 638,75%.

Договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису W14570 (а.с. 7-9).

Відповідно до долученого до договору графіку розрахунків та орієнтовної сукупної вартості кредиту до сплати підлягає всього 12200,00 грн, з яких сума кредиту 8000 грн, сума нарахованих відсотків складає 4200 грн (8000 грн*1,75%*30 днів) (а.с. 10).

Згідно заявки від 19.07.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 16160-05/2021 позичальник просить відстрочити виконання зобов`язання за цим договором на термін 14 днів. При цьому указано, що ОСОБА_1 станом на 19.07.2021 оплатив суму в розмірі 2800,00 грн (а.с. 13).

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 19.07.2021 року до договору про надання фінансового кредиту № 16160-05/2021 сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання на 14 днів. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються.

Водночас у цій додатковій угоді зазначено, що сума заборгованості клієнта становить 19200,00 грн, у тому числі сума відсотків за користування кредитом - 11200,00 грн (а.с. 13).

При цьому матеріали справи не містять ні правових підстав нарахування, ні детального обрахунку заборгованості у сумі 19200,00 грн.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що зазначена у Додатковій угоді № 3 заборгованість є не обгрунтованою та такою, що суперечить умовам договору № 16160-05/2021.

Таким чином, підтвердженою матеріалами справи є заборгованість у сумі 9400,00 грн (8000 грн (тіло кредиту) + 4200 грн (відсотки: 8000 грн*1,75%*30 днів) грн - 2800 грн (частково сплачені кошти)).

29.12.2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено договір факторингу № 29122021, відповідно до якого останнє передало у повному обсязі, а позивач прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за договором про надання фінансового кредиту № 16160-05/2021, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до цього договору (а.с. 17).

На підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29122021 від 29.12.2021 року.

Поряд з тим, у долученому до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6160-05/2021 за період з 29.12.2021 по 31.01.2023 зазначено, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором, в останнього виникла заборгованість у розмірі 23100,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15100,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 18). Водночас правового обгрунтування нарахування такої заборгованості та її детального розрахунку суду не надано.

Суд приходить до висновку, що розрахунок заборгованості відповідача за договором № 6160-05/2021, відповідно до якого сума богу складає 23100,00 грн., є необгрунтованим та таким, що суперечить умовам договору, зокрема, щодо строку дії договору (30 днів) та фіксованої процентної ставки (1,5 %).

У зв`язку з цим, обгрунтованим є борг відповідача у сумі 9400,00 грн, відповідно до вищезазначеного розрахунку.

Також 24.03.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 1721710 року відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 7500,00 грн. строком на 20 днів.

Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № 41ххххххххх8142 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту перераховується Товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення Договору (п.п.2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п.1.4 вказаного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.

Пунктом 1.4.1. передбачено, що знижена процентна ставка 0,57% в день застосовується відповідно до наступних умов.

Якщо Клієнт до 13.04.2021 року та протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 693,50 % річних, за зниженою ставкою 208,05% річних.

Договір № 1721710 про надання коштів на умовах споживчого кредиту підписано електронним підписом Р636, 24.03.2021 о 18:17:10 ОСОБА_1 (а.с. 23-27)

Також 24.03.2021 о 18:16:40 ОСОБА_1 електронним підписом підписав Графік платежів до договору № 1721710 та Паспорт споживчого кредиту, відповідно до яких орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 10355,00 грн.

Позивачем також долучено по позову Додатковий договорір до договору № 1721710 від 26.08.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем з якого вбачається, що строк користування кредитом продовжується на строк 20 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 16.09.2021.

Разом з тим суд не може взяти зазначений договір до уваги, оскільки він підписанийелектронним підписом одноразовим удентифікатором Х730, при цьому в розділі "Підписи сторін: клієнт ОСОБА_1 зазначено 20 контактних номерів телефонів та електронну адресу (а.с. 31).

При цьому, номер телефону за яким чітко ідентифікується ОСОБА_1 та за допомогою якого було підписано цей договір, не указано.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність підписання зазначеного договору відповідачем, а тому не бере його до уваги при оцінці боргових зобов`язань останнього.

27.06.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27062022, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, вказаним у реєстрі боржників (а.с. 32-33).

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27.06.2022 до Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22456,30 грн., з яких: 7267,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15188,80 грн. - сума заборгованості за процентами (а.с. 35).

На підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27062022 від 27.06.2022 року (а.с. 34).

З наданого позивачем розрахуноку заборгованості, що сума заборгованість за кредитним договором № 1721710 від 24.03.22021 року за період з 27.06.2022 по 31.01.2022 року становить 22456,30 грн., яка складається з 7267,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15188,80 грн. - сума заборгованості за процентами.

При цьому матеріали справи не містять підстав виникнення та детального обрахунку заборгованості у сумі 22456,30 грн.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості у сумі 22456,30 грн є необгрунтованою та такою, що суперечить умовам договору № 1721710.

Таким чином підтвердженою матеріалами справи є заборгованість у сумі 10 350,00 грн, яких 7500 грн - тіло кредиту, 2850 грн - відсотки (7500 грн*1,9%*20 днів).

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК Україниправо кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробиву постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17.

З вимогами про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався.

Оскільки після спливу визначених договорами позики строків кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, з огляду на положення ст. 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, про що зазначено вище, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитними договорами за після завешення їх строку задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, своєчасно не виконав взяті на себе зобов`язання та допустив виникнення заборгованіості, у зв`язку з чим позовна вимога ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами №16160-05/2021 від 25.05.2021 та № 1721710 від 24.03.2021 є обгрунтованою.

Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав первісних кредиторів: ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «Лінеура Україна» у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає таке.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Згідно ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язання.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Виходячи з викладеного, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 16160-05/2021 у сумі 9400 грн та за договором № 1721710 у сумі 10 350,00 грн, а всього на загальну суму 19750 грн.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було сплачено 2684,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 34525 від 24.02.2023.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково (у розмірі 43,35 %), тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням, за правилами ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1163,52 грн.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 280, 289 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», інтереси якого представляє Петрушенко Владислав Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість :

- за кредитним договором № 16160-05/2021 від 25.05.2021 в розмірі 9400 (дев`ять тисяч чотириста) гривень;

- за кредитним договором № 172110 від 24.03.2021 в розмірі 10350 (десять тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок;

а всього заборгованість за договорами в розмірі 19750 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1153 (одна тисяча сто п`ятдесят три) грн. 52 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ідентифікаційний код в , реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк»)

Представник позивача: Петрушенко Владислав Миколайович, адреса: 07400, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх № 4, Київської області.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Олевським РС УГМС 10.05.2007 року, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: М. Г. Русин