Справа № 404/9546/24
Номер провадження 2/404/2619/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участі секретаря Щербини А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути аліменти на її утримання як доньки, яка продовжує навчання, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, з 23.10.2024 і до закінчення навчання -30.06.2027.

Позовна заява мотивована тим, що після розлучення батьків позивачка проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. 02.07.2006 позивачка досягла повноліття, а з 01.09.2023 позивачка навчається у Волинському національному університеті імені Лесі Українки, передбачений термін навчання з 30.06.2027 року, що підтверджується довідкою від 30.09.2024. На час навчання позивач потребує матеріальної допомоги, однак мати позивачки ОСОБА_2 не надає позивачці ніякої матеріальної допомоги, всі витрати несе батько позивачки. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

ОСОБА_2 надіслала до суду відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначила, що втраховуючи факт перебування на утриманні матері двох дітей, які в силу свого неповнолітнього віку не мають самостійного джерела доходу, відповідач з об`єктивних причин не має можливості надавати допомогу позивачу на період навчання у заявленому нею розмірі всіх видів доходів (заробітку).

ОСОБА_1 надіслала до суду відповідь на відзив. В обґрунтування зазначила, що з викладеного видно, що посилання ОСОБА_2 на відсутність можливості по наданню матеріальної допомоги повнолітній доньці є безпідставними та необґрунтованими. Відповідачка є працездатною особою, має постійне місце роботи і має стабільний заробіток, тобто, має можливість заробляти своєю працею та надавати матеріально допомогу всім своїм дітям, а не виключно тим дітям які проживають разом з нею і відмовлятись надавати допомогу повнолітній дочці через те, що вона проживає разом з батьком. Крім того, посилання на відсутність можливості по наданню матеріальної допомоги повнолітній доньці спростовуються тим, що відповідачка сплатила адвокату гонорар у розмірі 10 000 грн, через своє небажання допомагати дочці. При цьому, відповідачка зазначає, що у неї за місяць доходи лише 7 000 грн, тобто, відповідачка свідомо згодна разом з двома дітьми нічого не їсти та голодати півтора місяці лише для того, щоб через своє негативне ставлення до дочки ОСОБА_1 заперечити надання їй матеріальної допомоги.

Представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні засідання представник позивача адвокат Усатенко В.Ю. позов підтримав, суду пояснив, що позивач навчається заочно, потребує матеріальної допомоги.

Представник позивача адвокат Міхальова В.В. позов не визнала, суду пояснила, що батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей. Батьки позивача посварились та перестали проживати разом. Позивач залишилась проживати з батьком, з яким, після початку війни, виїхала за кордон. Зі слів відповідача стало відомо, що нещодавно вона спілкувалась з донькою (позивачем), яка повідомила, що проживає з батьком на ОСОБА_3 , працює офіціанткою в ресторані, проживають у соціальному жилі, кошти в неї є.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до Довідки №590 від 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 є студенткою 2-го курсу факультету іноземної філології заочної форми навчання освітнього рівня «бакалавр» Волинського національного університету імені Лесі Українки (ІV рівень акредитації). Фінансування підготовки студентки в університеті здійснюється за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Термін навчання: з 01.09.2023 по 30.06.2027.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .

За даними державної прикордонної служби України ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виїхали, перетнувши кордон 18.01.2023 через пункт пропуску Краківець та після виїзду кордон не перетинала.

Представник позивача підтвердив факт того, що позивач перебуває за кордоном, але не надав суду доказів щодо країни перебування, статусу позивача в цій країни, отримання нею соціальних виплат, житла, відомостей про наявність або відсутність доходу, тощо.

Крім того, в позові зазначено, що позивач перебуває на повному утриманні свого батька, але доказів на підтвердження цього не надано.

Доказів на підтвердження вартості та її сплати за навчання позивач також не надала, як і не надано доказів на підтвердження витрат на купівлю підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, тощо.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за сукупності перелічених обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, унеможливлює стягнення аліментів.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодекс (стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів інші обставини, що мають істотне значення).

Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги, зокрема, можливість надання утримання другим з батьків.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц.

Відповідач працює медичною сестрою в КНП «ОКДЛ КОР» та КНП «ДМЛ КМЛ» та її дохід за період з травня по жовтень 2024 року становить 34 263,13 грн та 71669,71 грн відповідно.

На її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_6 2011 року народження та ОСОБА_7 2020 року народження, аліменти на утримання яких відповідач не отримує.

Проживає з дітьми у своєї матері по АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 існує спір щодо спільного майна подружжя, визначення місця проживання дітей та стягнення на їх утримання аліментів, що підтверджується копіями судових рішень.

Суд, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, сталою практикою ВС є те, що суд, у справах зазначеної категорії повинен враховувати всі джерела, що утворюють дохід дитини, яка потребує матеріальної допомоги та спроможність батьків її надавати.

Аналізуючи надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд приходить до висновку, що позивачем не надані докази на підтвердження своїх вимог щодо потреби у матеріальній допомозі матері, якою надані докази на підтвердження того, що вона не має можливості її надавати.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, керуючись ст. 265 ЦПК України, суд, -.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 )про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду проголошено 18.02.2025, повний текст буде складено 24.02.2025.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда