провадження № 22-ц/824/3682/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Романюком Іваном Миколайовичем та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Герею Олегом Юрійовичем на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Романюк І.М. звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора індексний номер: 52831986 від 25 червня 2020 року, яким внесено до Державного реєстру речових права на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (номер запису про право власності 37044522) за ОСОБА_2 ;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію прав власності 37044522 про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 та поновити запис про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 за ОСОБА_1 ;

- припинити запис про іпотеку за №30832181 в Державному реєстрі іпотек, накладену на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, на підставі договору іпотеки серія та номер 435 від 22 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Пірієвою О.С., договору про внесення змін і доповнень №1 до договору іпотеки серія та номер 1926 від 30 вересня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Пірієвою О.С., та припинити обтяження, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, за номером запису про обтяження №50132411, накладене на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, на підставі договору іпотеки серія та номер 435 від 22 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Пірієвою О.С., договору про внесення змін і доповнень №1 до договору іпотеки серія та номер 1926 від 30 вересня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Пірієвою О.С., шляхом їх вилучення.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Романюк Іван Миколайович 28 жовтня 2024 року через систему Електронний суд подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції мотивуючи прийняття оскаржуваної ухвали вказав на відсутність клопотань позивача щодо відкладень судових засідань призначених 06 червня 2024 року та 21 жовтня 2024 року. Однак, це не відповідає дійсності з огляду на подачу відповідних клопотань представником позивача як щодо судового засідання 06 червня 2024 року так і щодо судового засідання, яке мало відбутись 21 жовтня 2024 року. Відомості з приводу відмови у задоволенні клопотання представника позивача від 06 червня 2024 року, визнання причин неявки позивача та його представника неповажними в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, суд першої інстанції після передачі справи новому складу суду так і не розглянув питання витребування доказів по справі яке ініційовано представником позивача ще 10 січня 2024 року, що свідчить про можливість вирішення питань, які підлягають з`ясування в ході підготовчого судового засідання, без участі позивача чи його представника. Однак, суд першої інстанції залишив цю обставину поза увагою.

На думку скаржника, положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням ст. 223 ЦПК України, відповідно до якого суд відкладає розгляд справи у разі необхідність витребування нових доказів (п. 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України).

Крім того, судом першої інстанції не визнавалася явка позивача обов`язковою, жодних перешкод для вирішення завдання підготовчого судового засідання не було.

Також, не погодившись із ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Геря Олег Юрійович 31 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зауважив, що позивач зацікавлена у розгляді справи та зацікавлена у швидкому її розгляді, однак про розгляд справи ОСОБА_1 належним чином повідомлена не була. 29 січня 2019 року позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , має особистий номер телефону. Будь-яких повідомлень, повісток не отримувала, регулярно перевіряла поштову скриньку, але повідомлень з суду не отримувала.

При подачі позову адвокат Романюк І.М. допустив технічну помилку, вказавши адресу позивача: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 646, а тому позивач не могла отримувати інформацію, повістки та повідомлення з суду на свою адресу про день та час розгляду справи.

Позивачу не було відомо чи отримував представник інформацію про призначення підготовчого засідання на 06 червня 2024 року та 21 жовтня 2024 року. Однак, зі слів Романюка І.М. він також не був повідомлений про розгляд справи.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 29 листопада 2024 року відкрито апеляційні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Романюком Іваном Миколайовичем та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Герею Олегом Юрійовичем на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

01 січня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Куцький Денис Васильович подав відзив, у якому заперечив проти доводів апеляційних скарг, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

У судовому засіданні представник апелянтки ОСОБА_1 - адвокат Геря Олег Юрійович вимоги апеляційних скарг підтримав та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Курочкін Олександр Олександрович заперечив проти задоволення вимог апеляційних скарг, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань від них не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала означеним вище вимогам відповідає, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності, суд першої інстанції керувався тим, що позивачка, будучи належним чином повідомленою, повторно не з`явилася в судове засідання, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не направила.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції з нижченаведених підстав.

Частин четверта статті 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За змістом частини першої, другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами частини 5 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи позов залишається без розгляду.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №759/6512/17, від 07 грудня 2020 року у справі №686/31597/19, від 20 січня 2021 року у справі №450/1805/18 та ін.

Згідно з частинами першою, другою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Крім того, за визначенням частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

За обставин цієї справи, про призначення підготовчого судового засідання на 06 червня 2024 року суд повідомив сторону позивача шляхом доставлення судової повістки про виклик до електронного кабінету адвоката Романюка І.М. - представника позивача в системі Електронний суд (доставлено 15 травня 2024 року).

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Романюк І.М. у підготовче судове засідання призначене на 06 червня 2024 року не з`явився.

04 червня 2024 року через систему Електронний суд адвокат Романюк І.М. подав клопотання, у якому з урахуванням завдань підготовчого судового засідання, поданих раніше клопотань позивачем, просив відкласти підготовче судове засідання на іншу дату. Причиною відкладення підготовчого судового засідання представник зазначив участь у судовому розгляді кримінального провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Романюка І.М. залучено до участі у справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірину Миколаївну в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Зобов`язано позивача направити на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни копію позовної заяви разом з доданими до неї додатками, докази чого надати суду.

Про призначення підготовчого судового засідання на 21 жовтня 2024 року суд повідомив сторону позивача шляхом доставлення судової повістки про виклик у додаток «Viber» (доставлено 11 червня 2024 року), на електронну адресу (доставлено 11 червня 2024 року), а також до електронного кабінету адвоката Романюка І.М. - представника позивача в системі Електронний суд.

Однак, у підготовче судове засідання призначене на 21 жовтня 2024 року сторона позивача не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, клопотань про відкладення підготовчого засідання від сторони позивача матеріали справи не містять.

Апеляційний суд звертає увагу, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/ неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Передбачені пунктом третім частини першої статті 257 ЦПК України наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Доводи апеляційної скарги адвоката Романюка І.М. щодо невирішення судом першої інстанції клопотання сторони позивача про витребування доказів правового значення не мають, оскільки стороною позивача з 10 січня 2024 року (дата подачі клопотання) не заявлялося про підтримання/ непідтримання клопотання, можливості його розгляду за відсутності заявника.

З урахуванням частини п`ятої статті 130 ЦПК України, сторона позивача була належним чином повідомлена про призначення підготовчого судового засідання у справі на 06 червня 2024 року та на 21 жовтня 2024 року, що також спростовує доводи апеляційної скарги адвоката Гері О.Ю. щодо неповідомлення позивачки ОСОБА_1 про дату час та місце розгляду справи, оскільки належне повідомлення представника сторони (позивача), свідчить про належне повідомлення самої сторони (позивача) про розгляд справи.

Доводів на спростування таких висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить та лише зводиться до не згоди із судовим рішенням і тлумачення норм права на розсуд апелянта.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану представником - адвокатом Романюком Іваном Миколайовичем - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану представником - адвокатом Герею Олегом Юрійовичем - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10 березня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова