УХВАЛА

8 січня 2025 року

м. Київ

справа № 495/1874/19

провадження № 61-16537ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Латій Олена Вікторівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого володіння, припинення права власності і визнання права власності, виселення,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Латій О. В., за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Проте касаційне провадження не може бути відкрито з огляду на наступне.

У вступній частині касаційної скарги зазначено, що скаржником є ОСОБА_1 та його представник - адвокат Латій О. В. Однак разом з касаційною скаргою подано два ордери, а саме на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 (серії ВН № 1334421) та ОСОБА_1 (серії ВН № 1186231).

Крім того, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано договір купівлі-продажу, укладений 11 липня 2012 року ОСОБА_2 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О. І. та зареєстрований в реєстрі за № 2435, садового будинку, який знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , недійсним.

Визнано договір купівлі-продажу, укладений 11 липня 2012 року ОСОБА_2 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О. І. та зареєстрований в реєстрі за № 2433, земельної ділянки площею 0,0632 га, що розташована на території кооператива садоводів «Лагуна», ділянка № НОМЕР_1 , в смт. Затока, Лиманський курортний район, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0033, недійсним.

Поновлено та визнано за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок, який знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Поновлено та визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0632 га, що розташована за адресою: земельна ділянка № НОМЕР_1 , кооператив садоводів та індивідуального дачного будівництва (район «Лиманський») «Лагуна», смт. Затока, м. Бігород-Дністровський, Одеська область, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0033.

Витребувано на користь ОСОБА_1 від ОСОБА_4 садовий будинок, який знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Витребувано на користь ОСОБА_1 від ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0632 га, що розташована за адресою: земельна ділянка № НОМЕР_1 , кооператив садоводів та індивідуального дачного будівництва (район «Лиманський») «Лагуна», смт. Затока, м. Бігород-Дністровський, Одеська область, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0033.

Припинено право власності ОСОБА_4 на садовий будинок, який знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , набуте на підставі договору купівлі-продажу від 1 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О. І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1545.

Припинено право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0632 га, що розташована за адресою: земельна ділянка АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0033, набуте на підставі договору купівлі-продажу від 1 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О. І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1546.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_4 і ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 червня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого володіння, припинення права власності, визнання права власності скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Отже, судами попередніх інстанцій вирішено права, інтереси та обов`язки, зокрема, позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Таким чином, заявник має подати до суду нову редакцію касаційної скарги із уточненням, в чиїх інтересах адвокат Латій О. В. звертається з касаційною скаргою.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Підставою касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року заявник визначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначаючи перелік постанов Верховного Суду, в яких викладено висновки про застосування норм права у подібних правовідносинах.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення заявник також вказує пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Водночас заявник не зазначає, з яких саме підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України, ним оскаржується судове рішення.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (частини п`ята-сьома статті 43 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 сформована у підсистемі «Електронний суд», проте доказів надсилання до електронного кабінету або листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії цієї касаційної скарги та документів, що до неї додаються, заявником не надано.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду докази надсилання копії цієї касаційної скарги та документів, що до неї додаються, до електронного кабінету або листом з описом вкладення іншим учасникам справи.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Латій Олена Вікторівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко