Єд. унік. № 243/1227/17
Провадження № 2/243/170/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

за участю секретаря Яковенко Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 24.03.2009 між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач свої зобов`язання не виконала та станом на 31.12.2016 має заборгованість у сумі 62582,62 грн., яка складається з наступного: 8951,46 грн. заборгованість за кредитом; 47712,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 2968,22 грн. штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2017 були задоволені частково позовні вимоги, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 24.03.2009 у розмірі 8951,46 грн. заборгованість за кредитом; 47712,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп., а всього 58264,40 грн.

Ухвалою суду від 12.01.2021 заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2017 було скасоване та справу призначено до розгляду.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Також надав додаткові пояснення у справі.

Відповідач та її представник до судового засідання не з`явились, надали пояснення, в яких заперечують проти стягнення заборгованості, оскільки строк дії картки сплинув у березні 2012, а позивач нараховував проценти за користування кредитом до 31.12.2016. Вказує, що останній платіж на погашення кредиту відповідачем був здійснений у жовтні 2013, а з позовом до суду позивач звернувся у лютому 2017, тобто поза межами строку позовної давності. Просили врахувати суми, що були стягнути в наслідок виконання заочного рішення.

23.03.2021 року від представника АТ КБ « Приватбанк» до суд надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої заборгованість відповідача склала 30033,26 грн. з яких 8951,46 заборгованість за кредитом; 20978,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 103,53 грн. - заборгованість по пені.

Дослідивши матеріали справи, письмові заперечення сторін, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг. Для реалізації зазначеної цілі відповідач підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» від 24.03.2009, відповідно до якої їй було надано кредит у сумі 500 грн., базова процентна ставка 2,5% на місяць (а.с. 6)

Ухвалою суду від 09.06.2021 року у позивача було витребувано інформацію, у тому числі щодо наявності письмових доказів, які містять особистий підпис щодо обізнаності відповідачки з умовами кредитного договору від 24.03.2009 року

На виконання вказаної ухвали банком надано відповідь № 2097794/ВБ від 06.09.2021 року, в якій зазначено, що підпису клієнта у примірнику Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку бути не може, оскільки сторони заключили договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання, особливістю якого є викладення умов в стандартних формулярах (Умовах та Правилах), а укладення такого договору здійснюється лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ст 634 ЦПКУ). Доказом приєднання та ознайомлення відповідача з Тарифами банку, Умовами та Правилами надання банківських послуг є особистий підпис клієнта в анкеті-заяві під текстом наступного змісту: Я ознакомился и согласен с Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, а также Тарифами банка, которые были предоставлены мне для ознакомления в письменном виде.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.09.2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором складається з 8951,46 грн. заборгованість за кредитом; 810776,63 грн. заборгованість по процентам; 5900 грн. заборгованість за пенею.

За кредитним договором б/н від 24.03.2009 ОСОБА_1 були видані кредитні картки: № НОМЕР_1 дата відкриття - 24.03.2009 термін дії 12.12; № НОМЕР_2 дата відкриття 16.11.2012 термін дії 11/16

З виписки за договором б/н від 24.03.2009 за період з 01.01.1999-02.09.2021 вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, погашала кредит та відсотки за кредитом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина перша статті 633 ЦК України проголошує, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач умови укладеного договору про надання банківських послуг, щодо користування кредитними коштами, не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, як вбачається із заяви про зменшення позовних вимог та розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.03.2009 року, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 20978,27 грн. заборгованості за простроченими відсотками за період 24.03.2009 року по 30.09.2020 року

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та неустойку припиняється у разі закінчення строку кредитування або пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, постанова Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 359/2703/15-ц).

За таких обставин, суд набуває висновку, що у позивача відсутні правові підстави нараховувати проценти після закінчення строку дії картки № 134620, а тому, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами у період з 01.12.2016 року є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно розрахунку заборгованості, що наданий представником позивача, вбачається, що станом на 31.08.2014 року заборгованість за тілом кредиту та відсотках складає 8743,64 грн та 1239,35 грн відповідно.

За відсутності заперечень з боку відповідача, суд вважає, що вказаний розрахунок у частині, що стосується періоду з 24.03.2009 року по 31.08.2014 року, відповідає умовам договору та вищевказаним нормам Закону.

Проте, з розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.03.2009 року вбачається, що у період з 01.09.2014 року по 01.04.2015 року відсотки на суму заборгованості нараховані у розмір 34,8 %, а у період з 01.04.2015 року по 01.12.2016 року у розмірі 43,2 %

Частина 1 ст. 651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК Украни в редакції, що діяла станом на 01.09.2014 року, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку.

Як вже було вказано раніше, відповідач підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» від 24.03.2009, відповідно до якої, базова процентна ставка по кредиту була встановлена у розмірі 2,5% на місяць.

Жодних умов чи домовленостей між сторонами щодо змінюваної процентної ставки, вказана заява не містить.

Ухвала суду від 18.12.2024 року про витребування у позивача інформації стосовно підстав підвищення процентної ставки за договором, укладеним з ОСОБА_1 , виконана не була.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі їх розмір і порядок нарахування відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайті банку.

Відповідно до ч.1 с. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять особистого підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви позичальника.

Без наданих підтверджень про конкретно запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про умови зміни відсоткової ставки, надані банком Витяг з Умов та Правил, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, відповідають нормам закону.

Крім того, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді штрафів за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Надані позивачем Умови не містять підпису позивальника

Також слід зазначити, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо збільшення розміру процентної ставки за користування кредитними коштами , та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про збільшення розміру відсоткової ставки в за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За таких обставин, суд набуває висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині застосування підвищення розміру відсотків, а тому, за період з 01.09.2014 року по 01.12.2016 з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню відсотки по кредиту у розмірі 30 % річних, загальний розмір яких вбачається з наступного розрахунку

С x Z x Д : 365 : 100,

8 743 x 30 % x 823 : 365 : 100 = 5 907,50 грн., де:

С сума заборгованості,

Z - відсоток річних, зазначений в договорі

Д- кількість днів

З урахуванням сум, що були сплачені позивачкою на погашення заборгованості (10.09.2014 в сумі 192,9 грн; та 12.10.2014 в сумі 385,8 грн.) заборгованість по відсотках за вказаний період складає 5328,8 грн.

ОСОБА_1 зареєстрована у смт. Черкаське, Слов`янського району, Донецької області, яке входить до переліку міст України, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку як таких, де проводиться антитерористична операція.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 103,53 грн., яка, як вбачається з розрахунку заборгованості, була нарахована після 14.04.2014 року.

Суд вважає, що вимог про стягнення пені заявлені позивачем в порушення вимог ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ, що є підставою для відмови у їх задоволенні.

Таким чином, станом на 01.12.2016 року загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором б/н від 24.03.2009, яка підлягає стягнення на користь відповідача, складає 15311,79 грн, з яких:

8743,64 грн. заборгованість за тілом кредиту

1239,35 грн. заборгованість за відсотках станом на 01.12.2016 року

5328,8 грн. заборгованість за відсотках за період з 01.09.2014 року по 01.12.2016

Решта позовних вимог визнається судом необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо клопотання представника відповідача про необхідність врахувати суми, які були фактично стягнуті з відповідачки на користь позивача в ході виконання заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2017, суд зазначає наступне.

Так, згідно довідки КП Слов`янської міської ради « Благоустрій» № 247 від 05.04.2021 року, з заробітної плати ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « Приват банк» стягнуто в листопаді та грудні 2020 року по 3000 грн.

Згідно листа Слов`янського відділу державної виконавчої служби № 17.19-13/20531/80070 від 26.10.2021 року, суми, що стягнуті з в ході виконання заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2017 були перераховані : 2831- як виконавчий збір, 169 гр. як витрати виконавчого провадження, 3000- повернуті на рахунок ОСОБА_1 , як надмірно стягнуті.

Звертаючись до суду з вказаним клопотанням, представник відповідача фактично ставить питання про поворот виконання рішення.

Аналіз змісту ст. 444 ЦПК України вказує, що питання про поворот виконання рішення вирішується судом під час скасування рішення за наявності відповідної заяви сторони.

З матеріалів справи вбачається, що на момент скасування заочного Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2017 відповідна заява про поворот виконання рішення до суду не надходила.

Частини 9,10 ст. 444 ЦПК України передбачають, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Таким чином, законодавцем передбачена можливість відповідача звернутися до суду з відповідною заявою про поворот виконання рішення у окремому провадженні, а тому, вирішення питання про поворот виконання рішення в цьому провадженні, не належить до компетенції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 815,72 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 1054, 1216-1218, 1220, 1261, 1268, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України та ст.ст. 2, 19, 76-81, 89, 229, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.03.2009 року у сумі 15311 гривень 79 копійок та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 815 гривень 72 копійки, а разом в сумі 16127 (шістнадцять тисяч сто двадцять сім) гривень 51 копійка.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області Д.В.Воронков