Справа № 529/150/25
Провадження № 2-н/529/27/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

10 березня 2025 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 ,

встановив:

25.02.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Диканського районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення сином повноліття.

В заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона після розірвання шлюбу з боржником ОСОБА_2 проживає окремо разом з їх неповнолітнім сином ОСОБА_3 , який перебуває на її утриманні, а останній у добровільному порядку не бажає утримувати сина, а повідомив її про те щоб з вказаним питанням зверталась до суду.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.161 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено:1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч ст. 163 ЦПК України представником заявника не було долучено докази на підтвердження проживання дитини разом з матір`ю (довідка про склад сім`ї заявника видана уповноваженим органом за місцем його реєстрації або фактичного проживання). Такі відомості є необхідними, оскільки правом на звернення до суду наділений той з батьків, з ким фактично проживає дитина.

До заяви про видачу судового наказу, заявницею не надано документів на підтвердження того, що дитина фактично проживає разом з нею.

Згідно з ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що заявницею ОСОБА_1 під час подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів порушено вимоги ст.163 ЦПК України, а отже відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав у відмові у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 161, 163, 165, 260 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржене протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Л.Є. Петренко