КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/153/24 Головуючий у 1 інстанції:Янченко А.В.
Провадження №22-ц/824/4207/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Леденьов Іван Сергійович про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області) про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Просила стягнути з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом недоотриману, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за період з 01.04.2017 по 30.06.2018 та з 01.10.2018 по 31.12.2018 та визнати за ОСОБА_1 на зазначені гроші право власності.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську померла бабуся позивачки ОСОБА_2 .

На момент смерті вона недоотримала пенсію за період з 01.04.2017 по 30.06.2018 та з 01.10.2018 по 31.12.2018, яку повинне було сплатити Богодухівське об`єднане УПФУ Харківської області за постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 820/23/18.

На момент звернення до суду із позовом нарахуванням та виплатою займається Головне УПФУ в Харківській області як правонаступник Богодухівського об`єднаного УПФУ Харківської області.

Позивач відзначає, що на її звернення до ПФУ їй було підтверджено існування не отриманої пенсії за з 01.04.2017 по 30.06.2018 та з 01.10.2018 по 31.12.2018 та роз`яснено, що вказана сума буде виплачена з умови покладення судом на органи Пенсійного фонду України відповідних зобов`язань чи у разі заміни сторони виконавчого провадження.

Правом заміни сторони виконавчого провадження позивач не змогла скористатися тому, що поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 (як зазначено у резолютивній частині рішення суду) не передбачає правонаступництва.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , право власності на недоотриману, у зв`язку зі смертю, пенсію ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.04.2017 по 30.06.2018 та з 01.10.2018 по 31.12.2018 включно у порядку спадкування за законом.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом недоотриману, у зв`язку зі смертю, пенсію ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.04.2017 по 30.06.2018 та з 01.10.2018 по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що до складу спадщини увійшла пенсія, яка була призначена та нарахована, але не виплачена ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 08 листопада 2024 року ГУ ПФУ в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що за даними електронної пенсійної справи ОСОБА_1 не зверталась за виплатою недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

Вважає, що у позивача відсутнє право на отримання неодержаної пенсії.

Вказує, що станом на 19.01.2022 недоодержана пенсія після смерті ОСОБА_2 була відсутня.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, позивач не скористався своїм правом для подачі відзиву.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську померла бабуся позивачки - ОСОБА_2 .

На момент смерті вона недоотримала пенсію за період з 01.04.2017 по 30.06.2018 та з 01.10.2018 по 31.12.2018, яку повинне було сплатити Богодухівське об`єднане УПФУ Харківської області за постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 820/23/18.

Правонаступником Богодухівського об`єднаного УПФУ Харківської області є Головне УПФУ в Харківській області.

Із відповідей ПФУ наявних в матеріалах справи, підтверджено існування не отриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.04.2017 по 30.06.2018 та з 01.10.2018 по 31.12.2018 та роз`яснено, що вказана сума буде виплачена з умови покладення судом на органи Пенсійного фонду України відповідних зобов`язань чи у разі заміни сторони виконавчого провадження.

Правом заміни сторони виконавчого провадження позивач не змогла скористатися тому, що поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 (як зазначено у резолютивній частині рішення суду) не передбачає правонаступництва.

06.12.2023 позивач звернулася до приватного нотаріуса Леденьова Івана Сергійовича, який видав постанову від 06.12.2023 № 2284/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що відповідач не надав нотаріусу інформацію стосовно суми недоодержаної пенсії та вказав, що недоодержана пенсія на ім`я ОСОБА_2 відсутня.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів прийшла до висновку що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону.

За змістом ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1).

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2).

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3).

З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була виплачена, у разі смерті такої особи переходить в порядку спадкування до її спадкоємців.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те. що у позивача, відсутнє право на отримання неодержаної пенсії.

Тлумачення ст. ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що недоотримана пенсія в період з 01.04.2017 по 30.06.2018 та з 01.10.2018 по 31.12.2018 за життя померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , увійшла до складу спадщини після її смерті, а у порядку спадкування позивач набуває право власності на спадщину.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з ч. 1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ч.3 ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсій які перейшли у спадщину.

У постанові від 06 липня 2020р. у справі № 750/8819/19 Верховний Суд зауважив, що дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Отже, суд першої інстанції вірно вважав порушеним право позивача на отримання спадщини, а саме пенсії яка належала померлій з боку відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 березня 2025 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана