Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2025 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О. І. ,
суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,
секретар судового засідання Власюк О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 , подану від його імені представником Паніотовим Олегом Костянтиновичем про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 , поданою від її імені представником ОСОБА_4 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 30 грудня 2024 року,
Постановою Волинського апеляційного суду від 03 березня 2025 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 , подану від її імені представником ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 30 грудня 2024 року залишено без змін.
05 березня 2025 року до Волинського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , подана від його імені представником Паніотовим О. К. про ухвалення у цій справі додаткового судового рішення про стягнення із позивача на його користь 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, про що було ним заявлено у відзиві на апеляційну скаргу.
06 березня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача ОСОБА_3 , подана від її імені представником ОСОБА_4 , у якій сторона позивача заперечує щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає їх завищеними, що є прямим порушенням принципу співмірності. Крім того, зазначає, що таку заяву не було надіслано самій позивачці, що позбавило її скористатися своїми процесуальними правами вчасно.
Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що заяву необхідно задовольнити частково з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалюючи постанову від 03.03.2025, Волинським апеляційним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, про що ним було заявлено у відзиві на апеляційну скаргу.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95)зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у результаті перегляду справи апеляційним судом представником Паніотовим О. К. від імені відповідача ОСОБА_1 зроблено у поданому 18.02.2025 відзиві на апеляційну скаргу, тобто до судових дебатів (а.с.187-190).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідачем приєднано укладену між ним та адвокатом Паніотовим О. К. додаткову угоду до договору № 25-11/24 про надання правничої допомоги від 17.02.2025, у якій сторони погодили ціну правничої допомоги та перелік послуг адвоката, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 8 000 грн та участь адвоката в одному судовому засіданні - 4 000 грн за кожне судове засідання і надано квитанцію про сплату 18.02.2025 відповідачем ОСОБА_1 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с.192, 193). Договір про надання правничої допомоги № 25-11/24 від 25.11.2024 уже наявний у матеріалах справи (а.с.143).
Відзив із доданими документами щодо надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції було доставлено представнику позивача ОСОБА_4 (а.с.194), який на підставі ст. 64 ЦПК України здійснює від імені позивача ОСОБА_3. її процесуальні права і обов`язки без будь-яких обмежень повноважень, тобто виконано вимоги п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України. Відповідь на відзив сторона позивача не подавала.
Колегія суддів частково погоджується із запереченнями сторони позивача щодо заявленого до стягнення розміру судових витрат та вважає їх завищеними, ураховуючи критерій розумності їх розміру щодо складності справи, яка не відноситься до категорії складних, та співмірності щодо ціни позову.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає підставною та обґрунтовано доведеною стороною відповідача ОСОБА_1 для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу загальну суму 5 000 грн, яку і необхідно стягнути із позивача ОСОБА_3 ..
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 268 ч. 5, 270, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву задовольнити частково.
Ухвалити у справі додаткове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Головуючий - суддя
Судді