Справа № 352/3108/24
Провадження № 2/352/233/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гарбар Юлія Олегівна, до ТОВ «Олвет», третя особа на стороні відповідача: клініка для тварин «Олвет», про відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Гарбар Ю. О. в грудні 2024 р. звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Олвет», третя особа на стороні відповідача: клініка для тварин «Олвет»,у якому просила стягнути з відповідача на користь позивачки 100000 грн відшкодування моральної шкоди.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що позивачка ОСОБА_1 , як власниця кішки породи «шотландська висловуха» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до філії ТОВ «Олвет», що на вул. Мазепи, 183/1 в м. Івано-Франківську, із запитом, що кішка ковтнула сторонній предмет. Кішці провели кататеризацію та ввели 35 мг/кг транексамової кислоти внутрішньовенно. Після введення препарату відбулася анафілактична реакція та зупинка серцебиття і дихання, розвинувся набряк легень. Як наслідок, кішка померла. Транексамова кислота є антифібринолітичним препаратом, застосування якого не було належним чином обґрунтовано, оскільки жодного обстеження тварини перед введенням препарату не проведено. Вважає, що халатність лікарів ветеринара ОСОБА_3 та анестезіолога ОСОБА_4 , які не дотрималися стандартів надання ветеринарної допомоги, призвела до загибелі улюблениці позивачки. Неправомірними діями лікарів позивачці спричинено моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, що їх позивачка зазнала у зв`язку із загибеллю своєї кішки (п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Кішка належала їй на праві власності, тому є об`єктом права власності, тобто майном. Заподіяну моральну шкоду оцінює у 100000 грн.

Представник позивача у поданій до суду заяві позов підтримала та просила його задоволити, розглянути справу без участі сторони.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, не повідомив суду про причини нез`явлення свого представника, не подав відзиву.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання третя особа повідомлялася належним чином, не повідомила суду про причини нез`явлення свого представника, не подала пояснення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що позивачка ОСОБА_1 , як власниця кішки породи «шотландська висловуха» на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується ветеринарним паспортом тварини(а.с.12-16), 29.09.2024 звернулася в клініку для тварин «Олвет», що розташована на АДРЕСА_1 , яка належить до мережі ветеринарних клінік ТОВ «Олвет», ідентифікаційний код юридичної особи 39261519.

Позивачка звернулася в клініку з приводу того, що кішка ковтнула сторонній предмет.

Як вбачається з виписки з медичної карти (а.с.17), лікарі клініки провели кішці кататеризацію вени та ввели 35 мг/кг транексамової кислоти внутрішньовенно. Після введення препатату відбулася анафілактична реакція та зупинка серцебиття і дихання, розвинувся набряк легень. Проведені реанімаційні заходи не дали результату.

Суд погоджується з твердженням сторони позивача про те, що застосування транексамової кислоти, яка є антифібринолітичним препаратом (ліки, що посилюють процес зупинки кровотечі), який використовується для лікування або запобігання надмірної крововтрати від серйозних травм, післяпологових кровотеч, хірургічного втручання, не було належно обґрунтованим.

Суд установив, що внаслідок таких необґрунтованих дій працівників відповідача кішка позивачки загинула, що завдало позивачці, яка була дуже прив`язана до своєї улюбленої тваринки, моральної шкоди.

Суд зазначає, що відповідач і третя особа вказаних обставин не спростували.

Частина першаст. 15 ЦК України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9).

Частина 1 ст. 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як визначено ст. 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Частина перша ст. 180 ЦК України передбачає, що тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

Майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки (ч. 1 ст. 190 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Отже, домашня тварина (у цій справі кішка) є майном, обєктом права власності фізичної особи, яке вона здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керується принципами розумності, виваженості, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом («Stankov v. Bulgaria» (Станков проти Болгарії) від 12 липня 2007 р.).

У рішенні в справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (пункт 37 рішення, скарга № 42255/04) від 01.07.2010 ЄСПЛ нагадав свою незмінну позицію про те, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс.

У рамках розгляду цієї справи суд установив, що неправомірними діями працівників відповідача позивачці завдана моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у зв`язку із загибеллю своєї улюбленої тварини, тобто знищенням належного їй майна, що призвело до перебування позивачки у стані морального пригнічення та дискомфорту, порушення звичного способу її життя.

Суд, ураховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, керуючись принципом співмірності, з урахуванням глибини душевних страждань позивачки, визначає розмір грошового відшкодування спричиненої останній моральної шкоди у 15000 грн.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом позову на суму 15000 грн, що становить 15 % від заявленої суми позову, суд стягує з відповідача на користь позивачки 181,68 грн витрат з оплати судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 15, 16, 23, 179, 180, 190, 316, 1167, 1172 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гарбар Юлія Олегівна, до ТОВ «Олвет», третя особа на стороні відповідача: клініка для тварин «Олвет», про відшкодування моральної шкодизадоволити частково.

Стягнути з ТОВ «Олвет», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн відшкодування моральної шкоди та 181 (сто вісімдесят одну) грн 68 коп. судових витрат, а всього 15181 (п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят одну) грн 68 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ТОВ «Олвет», вул. Української повстанської армії (колишня вул. Ватутіна), 9/68 кв. 62, .

Третя особа: клініка для тварин «Олвет»,вул. Мазепи, 183/1, м. Івано-Франківськ, .

Повне рішення складене 11.03.2025.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ