Справа № 585/319/25
Номер провадження 2/585/300/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Цвєлодуб Г.О.,

при секретарі Салій О.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданого її представником ОСОБА_2 , до Роменської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2025 року представник позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Роменської міської ради Сумської області, в якому просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, загальною площею 56.3 кв.м., житловою площею 22.2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,який належав спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Андріяшівської сільської ради на підставі рішення від 17.11.2010 року, зареєстроване в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.02.2011 року. Спадкодавиця склала заповіт, посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради Савченко Н.М. 21.04.2015 року, зареєстрований в реєстрі за №67, в якому все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час смерті з спадкодавицею за однією адресою були зареєстровані: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області Савченко Н.М. 21.04.2015 року під реєстровим №67, згідно алфавітних книг обліку заповітів не змінено і не відмінено. ОСОБА_1 вчасно не прийняла спадщину через незнання про наявність заповіту. ОСОБА_3 не була родичкою позивачки, оригінал заповіту зберігався у документах померлої і його було втрачено, 15.01.2025 року позивачка отримала дублікат у виконавчому комітеті Роменської міської ради. Відповідно до заяви доньки спадкодавиці ОСОБА_4 зареєстрованої в реєстрі за №4-3 від 20.01.2025 року, посвідченою старостою виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області ОСОБА_5 , на обов`язкову частку в спадщині вона не має права, та не заперечує, щоб спадщину після смерті ОСОБА_3 оформив спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, в заяві до суду позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи провести без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надали суду заяву, в якій просили справу слухати без участі їх представника. При розгляді справи поклалися на розсуд суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконкомом Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області 09.01.2019 року (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, загальною площею 56.3 кв.м., житловою площею 22.2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,який належав спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Андріяшівської сільської ради на підставі рішення від 17.11.2010 року, зареєстроване в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.02.2011 року (а.с.9-11).

Згідно довідки № 02.17-17/14 виконкому Роменської міської ради від 16.01.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 . На час смерті з спадкодавицею за однією адресою були зареєстровані: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області Савченко Н.М. 21.04.2015 року під реєстровим №67, згідно алфавітних книг обліку заповітів не змінено і не відмінено (а.с.9).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Бобрицької сільської ради Савченко Н.М. 21.04.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №67, ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно заяви ОСОБА_4 зареєстрованої в реєстрі за №4-3 від 20.01.2025 року, посвідченою старостою виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області ОСОБА_5 , на обов`язкову частку в спадщині вона не має права, та не заперечує, щоб спадщину після смерті ОСОБА_3 оформив спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 (а.с.11).

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач будучи спадкоємцем за заповітом заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подавала.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Разом з тим, за правилами ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно із ч.3 ст.1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Аналіз положень вказаної норми закону дає підстави для висновку, що у разі неприйняття спадкоємцями спадщини, до складу якої входить нерухоме майно, належним відповідачем у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням спадкового нерухомого майна, які зобов`язані подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом в постанові від 07.11.2018 року у справі №526/1773/17.

Згідно витягу із Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті ОСОБА_3 не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.5). Донька ОСОБА_4 подала заяву, в якій зазначено, що на обов`язкову частку в спадщині вона не має права, та не заперечує, щоб спадщину після смерті ОСОБА_3 оформив спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 .

Зазначене свідчить про те, що інших спадкоємців, крім позивача ОСОБА_1 , які звернулися до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , немає.

Отже, в даному випадку саме територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого спадкового майна є належним відповідачем.

Як встановлено судом спадкове майно, на яке позивач має намір оформити право на спадщину, а саме житловий будинок з надвірними будівлями знаходиться на території Андріяшівської територіальної громади Сумської області.

Таким чином, Роменська міська рада не є органом місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого спадкового майна, а тому не може бути належним відповідачем у даному спорі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, виключно позивачу належить правовизначення кола відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги, а суд відповідно до ст. 51 ЦПК України не має права з власної ініціативи залучати до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем.

Однак, ні позивач, ні його представник не скористались своїм правом до закінчення підготовчого провадження звернутись до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) викладено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

З урахуванням наведеного, оскільки в даній справі позовну вимогу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини заявлено до Роменської міської ради, яка є неналежним відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі положень ст.ст. 5,12,13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , поданого її представником ОСОБА_2 , до Роменської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г. О. Цвєлодуб