Справа № 539/4852/24
Провадження № 2/539/138/2025
РІШЕННЯ
іменем України
11 березня 2025 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді - Бєссонової Т.Д.,
за участю секретаря - Джадан І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» про зняття арешту з нерухомого майна,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» про зняття арешту з нерухомого майна.
В позові вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 .
Вона після смерті сина є спадкоємцем за законом.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 .
Вона, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до Лубенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим 03.05.2024 року державним нотаріусом відкрито спадкову справу №169/2024.
При перевірці в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено, що на спадкове нерухоме майно - частину вищевказаної квартири, арештовано за постановою державного виконавця ВДВС Лубенського МРУЮ №5754290 від 17.12.2008 року при здійсненні примусового виконання рішення суду по виконавчому листу, виданому 17.12.2007 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області. У зв`язку з даною обставиною, постановою нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори від 10.05.2024 року у вчиненні нотаріальних дій відмовлено.
Згідно вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області по справі №1-361/2007, який набрав законної сили 13.12.2007 року, ОСОБА_2 було засуджено та задоволено цивільний позов ТОВ «Надія» (м. Полтава, вул. Кагамлика, 80) щодо стягнення із засудженого матеріальної шкоди на суму 5733,11 гривень.
Відповідно листа Лубенського ВДВС у відділі на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №1-361, виданий 17.12.2007 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Надія» матеріальної шкоди в сумі 5733,11 гривень. 24.12.2007 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження в АСВП №5754290 з примусового виконаного даного листа. 17.12.2008 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Інформація про арешт нерухомого майна боржника 25.12.2008 року внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 8329256. 28.04.2010 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-361, виданого 17.12.2007 року завершено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно обліково-реєстраційної документації, даних Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, станом на 16.05.2024 року виконавчий документ повторно до Лубенського ВДВС не надходив та на примусовому виконанні не перебуває. Виконавчі дії, в тому числі і зняття арешту з майна, можуть проводиться виключно по відкритому виконавчому провадженні на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з викладеними обставинами, у відділу відсутня можливість зняти арешт з нерухомого майна.
Вирішити питання щодо зняття арешту з нерухомого майна належного ОСОБА_2 в іншому порядку неможливо, а тому вона була змушена звернутись до суду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явились, ОСОБА_3 надала суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позов підтримують.
Представник відповідача Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав суду заяву згідно якої прохає справу розглядати за його відсутності.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву згідно якої прохає справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 28.04.1987 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 10.11.2023 року. (а.с. 78-79)
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_1 та належала померлому на підставі Договору міни від 24.11.1999 року. (а.с. 115)
При зверненні позивача до Лубенської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки згідно актуальної інформації зі спеціального розділу про державну реєстрацію обтяжень від 25.12.2008 року за №8329256, державним реєстратором Полтавської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №5754290 від 17.12.2008 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лубенського МРУЮ, на власника ОСОБА_2 , був накладений арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, що підтверджується постановою державного нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори від 10.05.2024 року. (а.с. 70-71)
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.02.2025 року наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень: тип обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження - 8329256; зареєстровано - 25.12.2008 09:02:28 за №8329256 реєстратором: Полтавська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №5754290, 17.12.2008, Відділ державної виконавчої служби Лубенського МРУЮ; об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, в межах суми звернення стягнення 5733,11 грн.; особа, майно якої обтяжується - ОСОБА_2 . (а.с. 147)
Згідно вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області по справі №1-361/2007, який набрав законної сили 13.12.2007 року, ОСОБА_2 було визнано винним за ст. 190 ч. 2, ст. 191 ч. 3, ст. 358 ч. 2 ст. 358 ч. 3 КК України і призначено покарання на підставі ст. 70 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Цивільний позов ТОВ «Надія» (м. Полтава, вул. Кагамлика, 80) задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Надія» матеріальну шкоду в розмірі 5733,11 гривень. (а.с. 67-69)
Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності зі ст. 41 Конституції України, Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту.
Оскільки, постановою державного виконавця накладено арешт на все майно, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що фактично позбавило позивача оформити спадкові права на майно померлого сина та унеможливлює позивача розпоряджатися даним майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
У відповідності до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду віднести за рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання/реєстрації: АДРЕСА_2 .

- відповідач Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місце знаходження: м. Лубни, вул. Я. Мудрого, 17/1.

- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Надія», , місце знаходження: м. Полтава, вул. Чумацький шлях, 64В.

Суддя Т.Д. Бєссонова