справа № 635/1685/24
провадження № 2-др/619/6/25
11 березня 2025 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Єленич О.В. про розподіл судових витрат у справі №635/1685/24 за позовом ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи,
Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20.02.2025 позов ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи задоволено частково; стягнуто з держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федераціїна користь ОСОБА_1 суму спричинених збитків, що виникли внаслідок російської збройної агресії на території України, а саме: суму збитків, що завдані внаслідок пошкодження нерухомого майна, в розмірі 69 859 доларів США; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації на користь держави судовий збір у розмірі 15 140,00 грн.
Представник ОСОБА_1 - адвоката Єленич О.В. звернулася до суду з заявою, в якій просила стягнути з держави Російська Федерація в особі міністерства юстиції Російської Федерації на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 75 000,00 грн. 00 коп. та витрати, пов`язані із залученням перекладача у сумі 32 055 грн. 00 коп. Посилаючись на те, що при винесенні рішення судом не вирішено питання щодо судових витрат, а саме розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, у зв`язку з тим, що позивач, керуючись ч. 8 ст. 141 ЦПК України повідомив, що надасть докази витрат, що понесені (або будуть понесені) позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. В позовній заяві було зазначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач має понести під час розгляду справи, в розмірі 75 000 грн. Крім того, позивачем в межах розгляду цієї справи на виконання вимог суду згідно ухвали від 20 вересня 2024 року, в якій було зобов`язано позивача здійснити переклад позовної заяви з додатками та ухвалених судом процесуальних документів, а також судової повістки на російську мову з нотаріальним засвідченням їх вірності, були понесені додаткові витрати, що пов`язані з розглядом справи (пов`язані із залученням перекладача), в сумі 32 055 грн.
У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про підтримання вимог та про розгляд справи у її відсутність.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, судом встановлено наступне.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.
Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 2 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Види адвокатської діяльності визначені у ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу, щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до частин 1 та 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19)).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.
Так, Дергачівським районним судом Харківської області 20.02.2025 розглянуто справу №635/1685/24 за позовом ОСОБА_1 до держави-агресора Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування шкоди, в результаті чого позов було задоволено частково. Зазначене рішення було отримано представником позивача 21.02.2025.
В позовній заяві було зазначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач має понести під час розгляду справи, в розмірі 75 000 грн. До позову додавався договір про надання правової допомоги №03/11-02 від 03.11.2023.
ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №03/11-02 від 03.11.2023 з адвокатом Єленич О.В., на підставі якого адвокат, надала професійну правову допомогу в рамках справи №635/1685/24.
За результатом розгляду справі у суді першої інстанції на підтвердження надання правової допомоги сторонами договору підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 24.02.2025 до договору про надання правової допомоги №03/11-02 від 03.11.2023, яким підтверджено факт надання адвокатом Єленич О.В. позивачу правової допомоги в рамках справи №635/1685/24 на загальну суму 75 000,00 грн. Сторони домовились, що клієнт оплачує виконавцю виконані роботи/надані послуги на суму 75 000,00 грн. протягом 30 календарних днів з дня підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг на підставі виставленого рахунку.
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених статтями 137 та 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, позивачем в межах розгляду цієї справи на виконання вимог суду згідно ухвали від 20 вересня 2024 року, в якій було зобов`язано позивача здійснити переклад позовної заяви з додатками та ухвалених судом процесуальних документів, а також судової повістки на російську мову з нотаріальним засвідченням їх вірності, позивачем були понесені додаткові витрати, що пов`язані з розглядом справи (пов`язані із залученням перекладача), в сумі 32 055 грн., (докази понесених витрат: копія рахунку №42-5296 від 23.10.2024 року та копія платіжної інструкції № CAEX-9M76-AC7E-X3H0 від 23.10.2024 про оплату за переклад, додавалися до клопотання про приєднання доказів, сформоване в підсистемі «Електронний суд» 29.11.2024).
Керуючись ст.ст.270, 260, 261, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Єленич О.В. про розподіл судових витрат у справі №635/1685/24 за позовом ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи задовольнити.
Стягнути з держави Російська Федерація в особі міністерства юстиції Російської Федерації на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 75 000 грн. 00 коп. та витрати, пов`язані із залученням перекладача у сумі 32 055 грн. 00 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Реквізити учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Л. В. Калиновська