Провадження № 22-ц/812/358/25 Суддя першої інстанції Звягіна О.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 березня 2025 року м. Миколаїв Справа № 468/1482/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Травкіній В.Р.,

за участі позивачки ОСОБА_1 ,

її представника ОСОБА_2 ,

представниці відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_3 , на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Звягіної О.В., в залі судового засідання в м. Баштанка, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ,третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округа Миколаївської області Гоцуляка Сергія Станіславовича про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв її представник ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округа Миколаївської області Гоцуляка С.С. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_6 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 .

Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 6,7887 га, що розташована в межах території Добренської сільської ради. За життя мати залишила заповіт на її користь.

Після звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на спадкове майно, їй було відмовлено з підстав пропуску нею шестимісячного строку для звернення.

На її думку, строк для звернення до нотаріальної контори був пропущений з поважних причин, оскільки вона його пропустила у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та вважала себе єдиним спадкоємцем по причині наявності заповіту та спільного проживання з матір`ю.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2024 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - один місяць з часу набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі за цим позовом.

Рішення суду мотивовано тим, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що жодної поважної причини для неподання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк позивачка не повідомила та не довела суду.

Позивачка звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини з порушенням встановленого законом шестимісячного строку та без наведення причин, які можна було б визнати об`єктивними труднощами для неї, які не залежали від її волі, для вчинення нею відповідних дій для прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті її матері.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позовну заяву подано лише 27 липня 2024 року, тобто більш ніж через рік після відкриття спадщини. При цьому до нотаріуса офіційно Васильєва Л.С. так і не звернулась. Тому фактично дата звернення до нотаріуса та строк пропуску для прийняття спадщини не відомі. При цьому, весь час з дня смерті матері позивачка проживала в Баштанському районі Миколаївської області та мала можливість вчинити дії щодо прийняття спадщини шляхом особистого звернення або надіслання заяви поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку з запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків. Запровадження воєнного стану не позбавило можливості відповідача звернутись до нотаріуса у передбачений законом строк із заявою про прийняття спадщини та отримати спадщину після смерті спадкодавця. На день відкриття спадщини спадкові реєстри були відкриті, нотаріуси вчиняли нотаріальні дії в Баштанському районі Миколаївської області ще з 03 червня 2022 року. Обставини, які б створили об`єктивні та непереборні труднощі для позивачки для подання заяви, були відсутні, а тому підстав для задоволення позову не було.

Від ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв її представник ОСОБА_2 , надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В своєму відзиві позивачка зазначала, що суд правомірно дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

На день розгляду справи відзиву на апеляційну скаргу від третьої особи не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, її представника та представниці відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 , 1933 року народження, уродженка с. Вишнівчик Теребовлянського району Тернопільської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12 червня 2023 року, серія НОМЕР_1 .

Померла є матір`ю позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18 жовтня 1969 року, серія НОМЕР_2 , актовий запис №46.

За життя ОСОБА_6 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 .

За даними інформаційної довідки Новоєгорівського старостинського округу від 19 липня 2024 року № 180 ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована з 14 листопада 1977 року в АДРЕСА_1 . На день її смерті за даною адресою зареєстрованих осіб не було.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 58/2023, що була заведена приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області після смерті ОСОБА_6 , та копію якої було надіслано нотаріусом на вимогу суду, встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернувся її онук ОСОБА_4 , який є сином ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та була дочкою померлої ОСОБА_6 .

Також в матеріалах спадкової справи міститься інформаційний лист приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області на адресу ОСОБА_1 від 10 листопада 2023 року № 452/02-14 про необхідність останньої звернутися до нотаріуса протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та подати особисто або направити поштою на адресу нотаріуса заяву про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини. Проте матеріали спадкової справи не містять даних про звернення позивачки до нотаріуса.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статтях 1216, 1218 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною 1 статті 1269, частиною 1 статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина 1 статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилалася на те, що з введенням в Україні воєнного стану строк прийняття спадщини продовжено та вважала себе єдиним спадкоємцем по причині наявності заповіту та спільного проживання з матір`ю.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час вирішення питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постановах від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17, від 11 листопада 2020 року № 750/262/20.

З огляду на зазначене, у випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Між тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Враховуючи зазначену вище практику Верховного Суду, а також встановлені судами обставини про те, що ОСОБА_1 була обізнана про смерть матері, на її адресу приватним нотаріусом направлялась інформація про необхідність звернутися до нотаріуса у шестимісячний строк для написання заяви про прийняття або відому у прийняття спадщини, між тим позивачка своєчасно до приватного нотаріуса не звернулася.

Стосовно впливу запровадження воєнного стану в Україні як підстави пропуску строку на прийняття спадщини з поважних причин, необхідно зазначити таке.

Суд при вирішенні справи встановив, що ОСОБА_1 в період строку прийняття спадщини проживала у с. Новоєгорівка Баштанського району Миколаївської області та продовжує проживати там же. Попри війну в Україні, на підконтрольній території, в тому числі й у Баштанському районі, з 24 лютого 2022 року продовжують діяти всі державні органи та інші органи, яким делеговані функції державних органів, в тому числі державні та приватні нотаріуси.

Більш того, відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.

Згідно з підпунктами 3.3-3.5 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу в письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

Тобто, ОСОБА_1 мала можливість подати заяву про прийняття спадщини (особисто або за допомогою поштового зв`язку) до будь-якого нотаріуса України на території, де не велися активні бойові дії, проте в період з 09 червня 2023 року до 9 грудня 2023 року не вчинила дій щодо прийняття спадщини.

Верховний Суд неодноразово викладав свій висновок про застосування статей 1270, 1272 ЦК України в умовах воєнного стану, зокрема в постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року в справі № 676/47/21, від 21 червня 2023 року в справі № 175/1404/19, від 16 серпня 2023 року в справі № 520/15620/17, від 20 березня 2024 року в справі № 545/1231/23, від 08 квітня 2024 року в справі № 334/2358/23 та інших.

У наведених вище постановах Верховний Суд виснував, що строк на прийняття спадщини є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку "присікає" право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина 2 статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина 3 статті 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, оскільки такий висновок не відповідає наведеним нормам матеріального права та вважає, що позивачкою не наведено непереборних обставин, які перешкоджали б їй як самостійно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, так і надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5).

Посилання на той факт, що позивачка проживала разом з померлою та вважала, що прийняла спадщину, не заслуговує на увагу, оскільки як встановлено матеріалами справи померла на час смерті за місцем проживання була зареєстрована одна, а тому факт проживання позивачки зі спадкодавцем потребує доведенню в судовому порядку через звернення до суду з окремим позовом.

Таким чином, за встановленими обставинами справи та наявними в матеріалах справи доказами колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матері ОСОБА_6 .

З урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (пункт 4 частина 1 статті 376 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено без належного застосування норм матеріального права та без дотриманням норм процесуального права, тому це рішення підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судовий витрат, до яких відповідно до статті 133 ЦПК України віднесені витрати з судового збору.

Оскільки в цій справі оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, то судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції слід віднести за рахунок позивачки, а судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 816.80 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2024 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округа Миколаївської області Гоцуляка Сергія Станіславовича про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1 816 грн 80 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повне судове рішення складено 11 березня 2025 року.