Справа №: 401/372/25
провадження №: 2-о/398/127/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"10" березня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, заінтересовані особа: ОСОБА_2 , Міністерство оборони Укпраїни, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Ісмайлова А.В., яка діє від імені та в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ознайомившись з вказаною заявою і доданими до неї матеріалами, суддя вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.175 ЦПК України. Загальні правила цієї статті застосовуються і до заяв, поданих в порядку окремого провадження, зокрема, заяв про встановлення юридичних фактів.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач (заявник) зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (ст. 130 СК України).

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (с. 2 ст. 128 СК України).

Водночас тлумачення ч. 2 ст. 128 та ст. 130 СК України дає підстави вважати, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Схожий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2023 у справі № 592/4443/17 зазначено, що: «відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як докази для встановлення батьківства в суді можуть бути досліджені зокрема: листи, телеграми відповідача, в яких він повідомляє про можливість народження чи народження його дитини певною жінкою; заява відповідача за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; показання свідків про виявлення відповідачем турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це».

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц).

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами для підтвердження чи спростування факту оспорюваного батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 399/1029/15-ц, вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази.

За приписами процесуального закону у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо (ч. 3 ст. 177 ЦПК України).

Натомість матеріали справи містять лише копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4 , де батьком дитини зазначено « ОСОБА_5 » та світлини (копії світлин), в яких не позначено зображених на них осіб, дата, коли ці світлини отримані/зроблені.

Заявник також не надав до суду висновку експертизи ДНК, так само і не заявив клопотання про її призначення судом, будь-яких інших клопотань щодо отримання доказів до заяви не долучено.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням наведеного заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 294 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, заінтересовані особа: ОСОБА_2 , Міністерство оборони Укпраїни, про встановлення факту батьківства залишити без руху.

Запропонувати заявнику у п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали надати до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області письмову заяву про усунення недоліків, до якої додати документи на підтвердження наведених у заяві обставин з урахуванням наведених в ухвалі обґрунтувань.

Роз`яснити заявнику, що якщо відповідно до ухвали суду він у встановлений строк усуне недоліки заяви, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Шинкаренко