КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 365/57/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2139/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Євграфової Є.П.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спадковому майні та визнання права власності на майно,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року, постановлену під головуванням судді Савлук Т.В.,-

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про припинення права на частку у спадковому майні та визнання права власності на майно.

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, припинення права власності на спадкове майно з виплатою грошової компенсації.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 рокувідмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку для подання до суду зустрічного позову, названий позов залишено без розгляду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 194 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що при її винесенні судом порушені норми процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ОСОБА_1 заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із відсутності поважних причин пропуску строку для подання до суду зустрічного позову. Судом першої інстанції повернуто зустріну позовну заяву, оскільки її подано з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Висновки суду відповідають вимогам закону та матеріалам справи.

Встановлено, що у січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про припинення права на частку у спадковому майні та визнання права власності на майно.

Ухвалою Згурівськогорайонного суду Київської області від 01 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за названим позовом та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

23 лютого 2024 року представник ОСОБА_2 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із відзивом на позовну заяву ОСОБА_1 .

Ухвалою Згурівськогорайонного суду Київської області від 06 березня 2024 року названу цивільну справу передано за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвалою Дніпровськогорайонного суду міста Києва від 09 травня 2024 року матеріали справи прийнятодо свого провадження.

08 липня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, припинення права власності на спадкове майно з виплатою грошової компенсації.

ОСОБА_2 просила поновити процесуальний строк для звернення до суду із зустрічним позовом та об`єднати в одне провадження первісний та зустрічний позов для їх спільного розгляду. ОСОБА_2 вважала, що строк пред`явлення зустрічного позову обчислюється із моменту отримання відповідного дозволу на зброю. 26 червня 2024 року та 27 червня 2024 року ОСОБА_2 отримала відповідні дозволи на отримання у спадщину пістолету та мисливської гладкоствольної зброї (рушниць), які належали чоловіку. Позивач зазначила, що до цього моменту вона не могла реалізувати своє право на звернення до суду із зустрічним позовом.

Заст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно ст. ст. 193, 194 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, у разі порушення таких вимог зустрічна позовна заява ухвалою суду повертається заявнику.

Згідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Так, ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 01 лютого 2024 року відкрито провадження у названій цивільній справі.Визначено ОСОБА_2 п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до рекомендованого поштового повідомлення, ОСОБА_2 вручено копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви 09 лютого 2024 року.

Із зустрічною позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, припинення права власності на спадкове майно з виплатою грошової компенсації ОСОБА_2 звернулась 08 липня 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зустрічна позовна заява ОСОБА_2 подана поза межами процесуальних строків визначених ст. 193 ЦПК України.

Колегія судів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у поновленні процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви, оскільки ОСОБА_2 звернулась до суду із такою заявою через п`ять місяців після вручення копії ухвали про відкриття провадження.

Висновок суду першої інстанції є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду є необґрунтованими та безпідставними, колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою поза межам визначеного ст. 193 ЦПК України строку за відсутності поважних причини його пропуску.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 30 липня 2024 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 10 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Є.П. Євграфова