Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/86/25

Провадження №2/377/164/25

11 березня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання - Маряхіної І.В., розглянувши в залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ісакова Дениса Геннадійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

10 лютого 2025 року до Славутицького міського суду Київської області надійшла позовна заява про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якій позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. зареєстрований в реєстрі за №7437 про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (, місцезнаходження: 01042, Україна, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд., 4/6, каб. 508-2) заборгованості у розмірі 14310,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, стягнути судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. та судового збору в сумі 1816,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, 19.05.2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. розглянувши заяву про примусове виконання ТОВ «Фінфорс» виніс постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_7 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у розмірі 14310,00 грн. на підставі виконавчого напису №7437 виданого 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.

У виконавчому написі вчинений приватним нотаріусом Колейчик В.В. №7437 від 15.04.2020 року зазначено, що стягнення заборгованості з позивача було здійснено за Договором про споживчий кредит №550200-А від 03.05.2019 р. укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (), право вимоги за яким відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» () на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 29.08.2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» , місцезнаходження 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 19/3, корп., 2 офіс 9. (далі - Стягувач), заборгованість за Кредитним договором на користь Стягувача.

Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 29.08.2019 року по 11.03.2020 року. Сума заборгованості складає: 14310,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6000,00 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5310,00 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3000,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 14310,00 гривень.

Позивач не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса і тому така сума не має ознак безспірності виходячи з наступного. Відповідно до п. 2.1. Договору про споживчий кредит №550200-А від 03.05.2019р. сума кредиту складає 6000,00 грн. Пунктами 1.2. 2.2. Договору Кредитного договору: Строк, на який надається кредит - 29 календарних днів (строк - користування кредитом). Плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,5% в день. Згідно графіку платежів до Договору про споживчий кредит №550200-А від 03.05.2019р. Сторони погодили, що строк дії Договору встановлюється з дати укладення договору 03.05.2019р. року до кінцевої дати виконання договору 01.06.2019 року (включно).

Строк кредитування з 03.05.2019р. по 01.06.2019р. тому нарахування відсотків після закінчення кредитного договору, а саме з 29.08.2019р. по 11.03.2020р. є безпідставним.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості вчинений нотаріусом 11.01.2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), оскільки Договір про споживчий кредит №550200- А від 03.05.2019р. не було посвідчено нотаріально (у виконавчому написі відсутні дані про посвідчення кредитного договору нотаріусом).

Отже, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору укладеного у простій письмовій формі. З вищевикладеного вбачається, що Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визначення виконавчого напису таким,що не підлягає виконанню згідно п.92-95 Постанови Великої Палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року по справі №910/10374/17.

Ухвалою судді від 11 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного письмового позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Вирішено провести перше судове засідання не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження в приміщенні Славутицького міського суду. Сторонам по справі роз`яснено, що відповідно до вимог ч.7 ст.279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Ухвалою судді від 11 лютого 2025 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому НОМЕР_7, відкритому приватрим виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису № 7437 виданого 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, боржник - ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (, місцезнаходження: 01042, Україна, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд., 4/6, каб. 508-2) заборгованості у розмірі 14310,00 грн.

Позивачу, відповідачу та третім особам надіслано копію ухвали суду від 11.02.2025 року про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками.

Роз`яснено сторонам, що відповідно до вимог ч.7 ст.279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Позивач та його представник, отримали ухвалу про відкриття провадження отримали в кабінеті «Електронного суду» що підтверджено довідками про доставку, також засобами поштового зв`язку 14.02.2025 року.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФорс», про порядок розгляду справи повідомлені належним чином, в кабінеті «Електронного суду» що підтверджено довідками про доставку, також засобами поштового зв`язку 17.02.2025 року. У встановлений строк, відзиву на позов до суду не надходило. Заяв, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні не надходило.

Третя особа Приватний виконавець приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена в кабінеті «Електронного суду» що підтверджено довідками про доставку, також засобами поштового зв`язку 17.02.2025 року. У встановлений строк, пояснень щодо позову до суду не надходило. Заяв, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні не надходило.

Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця знаходження. Проте процесуальні документи за юридичною адресою не отримує, конверт повернуто до суду не врученим з відмітками «повертається» та «адресат відмовився». У встановлений строк, пояснень щодо позову до суду не надходило. Заяв, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні не надходило.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.05.2019 року між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит №550200-А. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 6000 гривень, строком на 29 календарних днів з фіксованою процентною ставкою 1,5 % в день.

19.05.2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. розглянувши заяву про примусове виконання ТОВ «Фінфорс» виніс постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_7 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у розмірі 14310,00 грн. на підставі виконавчого напису №7437 виданого 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.

У виконавчому написі вчинений приватним нотаріусом Колейчик В.В. №7437 від 15.04.2020 року зазначено, що стягнення заборгованості з позивача було здійснено за Договором про споживчий кредит №550200-А від 03.05.2019 р. укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (), право вимоги за яким відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» () на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 29.08.2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» , місцезнаходження 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 19/3, корп., 2 офіс 9. (далі - Стягувач), заборгованість за Кредитним договором на користь Стягувача.

ОСОБА_2 16 червня 2020 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 . (Свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_2 ).

Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з такого.

За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

За змістом ч. 2 вказаної статті, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Проте, докази отримання ОСОБА_3 вимоги кредитора про усунення порушень відповідачем не надані.

Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з ОСОБА_7 за період з 29 серпня 2019 року по 11 березня 2020 року стягнуто, зокрема, прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 5310,00 гривень.

Договір № 550200-А від 03.05.2019 року не містить положень відповідно до яких кредитор має право нараховувати та вимагати стягнення у розмірі 5310,00 гривень.

Договір № 550200-А від 03.05.2019 року не містить положень про збільшення строку позовної давності.

Згідно із ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18.

Таким чином, відповідач всупереч вимогам ст. 1048 ЦК України, не дивлячись на те, що строк кредитування сплив, продовжував нараховувати боржнику відсотки та включив їх суму до загальної суми заборгованості.

Загальна сума заборгованості в розмірі 14310,00 гривень нарахована за період з 29 серпня 2019 року по 11 березня 2020 року, для погашення якої видано оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, оскільки включає в себе відсотки, нараховані після закінчення строку кредитування, нараховувати які відповідач не мав права.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за договором № 550200-А від 03.05.2019 року у розмірі 14310,00 гривень, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, є спірною.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович у виконавчому написі від 15 квітня 2020року № 7437 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є не чинним.

В той же час підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи, що у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, то кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович який був вчинений 15 квітня 2020 року зареєстрований в реєстрі за № 7437 про стягнення з ОСОБА_8 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінФорс» заборгованості у розмірі 14310,00 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України).

У позовній заяві позивач вказав суму витрат на професійну правничу допомогу - 10000,00 гривень, які він поніс у зв`язку з розглядом справи.

Сплата позивачем судового збору при поданні позову підтверджується платіжними квитанціями в розмірі 1211,20 гривень що підтверджується квитанцією №72118989 від 05.02.2025, та 605,60 гривень що підтверджується квитанцією № 72119137 від 05.02.2025.

Вказані суми судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України в сумі 1816,80 гривень.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу - в розмірі 10000,00 гривень.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом встановлено, що адвокат Ісаков Денис Геннадійович надала позивачу ОСОБА_3 правові послуги на підставі договору про надання правичої (правової) допомоги від 07.01.2025 року.

Згідно з актом наданих послуг від 09.01.2025 року, сторони засвідчили, що правові послуги за договором від 07.01.2025 року виконано в повному обсязі. Об`єм виконаних робіт: консультування, вивчення документів, складання позовної заяви. Відповідно до розрахунку та квитанції до прибуткового касового ордера Чорнуха Марія Костянтинівна сплатила ОСОБА_9 10 000,00 гривень за договором про надання правичої (правової) допомоги від 07.01.2025 року.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову всього на загальну суму 1816,80 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. зареєстрований в реєстрі за №7437 про стягнення з ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (, місцезнаходження: 01042, Україна, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ,буд., 4/6, каб. 508-2) заборгованості у розмірі 14310,00 гривень.

Стягнути з відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Фінфорс» на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1816,80 гривень.

Стягнути з відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Фінфорс» на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11 березня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача -адвокат Ісаков Денис Геннадійович, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця знаходження :14030, м. Чернігів, вул. Всіхсвятська, 16А/27.

Відповідач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНФОРС», ел. пошта , адреса місця знаходження :01042, Україна, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд., 4/6, каб. 508-2,.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, тел. НОМЕР_3 , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5.

Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_4 , адреса місця знаходження 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-А,оф.71-А РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа - Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу

Київської області Колейчик Володимир Вікторович, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_4 ,тел. НОМЕР_6 , адреса місця знаходження 07401, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 15, офіс. 6

Суддя Т. О. Малишенко