Справа № 443/2238/24
Провадження № 2-о/456/101/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Писарева О. Ю.,

при секретарі Стасів О. Я.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів; про встановлення факту проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини; про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ :

Підстава заяви (позиція заявника): Заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею, донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 94 роки; встановити факт спільного проживання на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_2 , дочки, та матері ОСОБА_5 однією сім`єю у господарстві матері за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити факт належності правовстановлюючих документів: свідоцтва про право власності на майно колгоспного двору від 17 грудня 1992 року, виданого на підставі розпорядження представника Президента України у Жидачівському районі від 07.12.1992 року №421 та зареєстрованого у Стрийському МБТІ на праві власності колгоспного двору та записано у реєстрову книгу №1 за №37, 18.12.1992 на ім`я « ОСОБА_5 » - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії П-ЛВ №077273 від 01.02.2002 року, зареєстрованого у Книзі записів Державних актів за №20 на земельну ділянку площею 0,8500 га цільове призначення якої «обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства», виписаного на « ОСОБА_5 » - ОСОБА_5 ; встановити факт належності Державного акту на право на землю серії П-ЛВ №013631 від 08.02.2002 року за №6 площею 0,1500 га цільове призначення «ведення особистого підсобного господарства» на ім`я « ОСОБА_5 » - ОСОБА_5 . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що її мати, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати з вітчимом проживали у АДРЕСА_2 (стара нумерація №25) Жидачівського району, Львівської області у господарстві, яке відносилося до суспільної категорії «колгоспний двір» головою і останнім членом якого була мати ОСОБА_5 . Як стало відомо після смерті мами, її ім`я « ОСОБА_6 » з невідомих причин помилково трансформувалося у « ОСОБА_7 ». Дана помилка виявилася у свідоцтві про народження ОСОБА_8 , де мама записана не ОСОБА_9 , а ОСОБА_9 . У свідоцтві про право власності на майно колгоспного двору від 17 грудня 1992 року, виданого на підстав розпорядження представника Президента України у Жидачівському районі від 07.12.1992р. №421 та зареєстрованого у Стрийському МБТІ на праві власності колгоспного двору та записано в реєстрову книгу №1 за №37, 18.12.1992 року, також допущена помилка: замість « ОСОБА_5 » вказано « ОСОБА_5 ». Крім того така ж помилка вкралася і у Державні акти на право власності земельними ділянками. Так, у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №077273 від 08.02.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів за №26 на земельну ділянку площею 0,8500 га, цільове призначення якої «обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства», помилково вказано « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_5 ». У Державному акті на право постійного користування землею серії ІІІ-ЛВ №013631 від 08.02.2002 року за №6 площею 0,1500 га, цільове призначення «ведення особистого підсобного господарства» помилково вказано « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_5 », як вказано в документі, що посвідчував особу матері паспорті, а пізніше у свідоцтві про смерть. 20.05.1997 року мати, ОСОБА_5 , вчинила заповіт в користь дочки, ОСОБА_2 , яким заповіла їй все своє майно. Сестра, ОСОБА_3 , з розумінням ставилася до волі матері і ніколи не заперечувала проти цього. Після смерті вітчима ОСОБА_2 часто приїжджала до матері, щоб допомагати, а після виходу на пенсію, переїхала жити з чоловіком до мами у с. Корчівка, де лікувала і доглядала матір до смерті, і після смерті продовжує жити у її будинку. Тепер хоче оформити на себе право власності на спадщину.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, просить їх задоволити у повному обсязі.

Позиція заінтересованої особи:

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак 10.02.2025 на адресу суду подала відзив на заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_2 .

Показання свідків в судовому засіданні: Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_2 - це її сусідка та повідомила, що заявниця часто приїжджала до матері, щоб допомагати їй, з 1995 року переїхала до матері в село і жила там до її смерті, проживає в цьому будинку з чоловіком на даний час. Окрім того, повідомила, що матір заявниці звали « ОСОБА_11 ».

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що є сусідом заявниці, знає її з дитинства. ОСОБА_2 з 1995 року, як пішла на пенсію, жила з чоловіком в матері, там живе і по даний час. Окрім того, повідомив, що матір заявниці звали « ОСОБА_6 ».

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначила, що є дочкою заявниці, її мама за заповітом хоче оформити спадок бабусі ОСОБА_5 . Вони разом з мамою проживали у Фалиші, у 1995 році мати переїхала до бабусі допомагати по господарству, батько теж переїхав, але пізніше, тому що пізніше вийшов на пенсію.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 13.01.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.02.2025 у завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області Матусек В. В. витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 15.04.2000 Стрийським РВ УМВС України у Львівській області вбачається, що такий видано на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.11/.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 , повторно виданого 17 травня 2001 р. Старосамбірським р/р РАГСу Львівської області, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 одружились 05 серпня 1962 року у с. Тисовиця, Старосамбірський р-н, Львівська обл., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №3, прізвище дружини після одруження « ОСОБА_16 » /а.с.18/.

З копії заповіту від 20 травня 1997 року, посвідченого секретарем виконкому Зарічненської сільської Ради народних депутатів, Жидачівського району, Львівської області Коваль Н. С., вбачається, що ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалось, яке по Закону буде належати їй на день її смерті, заповідає дочці ОСОБА_2 /а.с.15/.

З постанови завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори Матусек В. В. від 12.11.2024 року за вих.№495/02-31 вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що вона пропустила піврічний термін з дня смерті спадкодавця, у Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області вчасно не звернулася, а також наявні розбіжності в свідоцтві про смерть спадкодавця та правовстановлюючих документах на майно померлої, а також в документах, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем, а саме «Марта» - « ОСОБА_7 », що належить померлій і є спадковим майном /а.с.12/.

З копії витягу з погосподарської книги с. Корчівка, виданого старостою села М. Федан від 12.11.2024 за вих.№513, вбачається, що особовий рахунок № НОМЕР_3 в книзі АДРЕСА_3 станом на 30.06.1990 р. рахується за громадянами: ОСОБА_17 , ОСОБА_5 ; господарство станом на 30.06.1990 р. відносилось до суспільної групи колгоспний двір; на балансі селищної ради будинковолодіння не рахується /а.с.13/.

З копії довідки, виданої старостою села М. Федан від 05.11.2024 за вих.№509, вбачається, що будинок ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно схеми найменування вулиць і нумерації будинків по с. Корчівка, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Стара адреса: АДРЕСА_2 /а.с.14/.

З копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 17.12.1992 р. вбачається, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 дійсно належить на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є гр. ОСОБА_5 /а.с.16/.

З копії Державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ЛВ №013631, вбачається, що такий видано ОСОБА_5 та підтверджує право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,1500 га, яка розташована на території с. Корчівка Зарічненської сільської ради, наданої для ведення особистого підсобного господарства /а.с.20/.

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №077273, вбачається, що такий видано ОСОБА_5 та підтверджує право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,8500 га, яка розташована на території с. Корчівка Зарічненської сільської ради, наданої для обслуговування житлового будинку-0,2500 га, ведення ОПГ 0,6000 га /а.с.21/.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_4 , виданого 22 липня 1969 р., ОСОБА_17 та ОСОБА_9 одружились 13 червня 1946 року у с. Лисків Жидачівського р-ону Львівської обл., актовий запис за №3, прізвище дружини після одруження « ОСОБА_18 » /а.с.25/.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 3 серпня 1954 р., вбачається, що ОСОБА_15 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько ОСОБА_19 , мати ОСОБА_9 /а.с.17/.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 22 липня 1969 р., вбачається, що ОСОБА_20 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько ОСОБА_21 , мати ОСОБА_22 /а.с.26/.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_7 , виданого 19 квітня 2012 року виконавчим комітетом Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 14 /а.с.27/.

З довідки, виданої старостою села М. Федан від 09.02.2022 за вих.№120, вбачається, що ОСОБА_5 до дня смерті і на день смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_3 . В Зарічненській сільській раді від померлої ОСОБА_5 посвідчувався заповіт за №102 від 20.05.1997 року. Померла ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована одна в будинку по АДРЕСА_3 і була останнім членом колгоспного двору /а.с.28/.

З довідки, виданої Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області від 14.02.2025 р. №40/01-3/02-26/вих.-25, вбачається, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без офіційної реєстрації проживала та допомагала вести домашнє господарство однією сім`єю з своєю матір`ю ОСОБА_5 з 1995 року до дня смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , поховала її, а після смерті продовжує проживати до цього часу.

З відповіді завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою Матусек В. В. від 25.02.2025 року №78/02-14, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа не заводилася.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи заповітом визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за право на спадкування одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявнику для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які мають бути оцінені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Мотивована оцінка доказів, наданих заявником та висновки суду за результатами заяви.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_7 , виданого 19 квітня 2012 року виконавчим комітетом Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла все своє майно дочці ОСОБА_2 .

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 . Окрім цього, ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому не заперечила щодо задоволення заяви ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що завідувачем Жидачівською державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що вона пропустила піврічний термін з дня смерті спадкодавця, у Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області вчасно не звернулася, а також наявні розбіжності в свідоцтві про смерть спадкодавця та правовстановлюючих документах на майно померлої, а також в документах, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем, а саме « ОСОБА_6 » - « ОСОБА_7 », що належить померлій і є спадковим майном.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця постійно проживала з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , вони вели спільне господарство. ОСОБА_2 доглядала за своєю матір`ю до її смерті, також займалася похованням матері. Факт спільного проживання заявниці із спадкодавцем в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку, розташовану в с. Корчівка Зарічненської сільської ради, з цільовим призначенням: для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1500га; та на земельну ділянку, розташовану в с. Корчівка Зарічненської сільської ради, з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,8500га.

З Державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ЛВ №013631 вбачається, що право постійного користування земельною ділянкою, розташованою в с. Корчівка Зарічненської сільської ради, з цільовим призначенням: для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1500га, належало ОСОБА_5 , яка мешкала в с. Корчівка Жидачівського району.

З Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №077273 вбачається, що право приватної власності на земельну ділянку, розташовану в с. Корчівка Зарічненської сільської ради, з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,8500га, належало ОСОБА_5 , яка мешкала в с. Корчівка Жидачівського району.

З матеріалів справи встановлено, що в державному акті на право постійного користування землею серії ІІІ-ЛВ №013631 та в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №077273 невірно зазначено ім`я власника земельних ділянок « ОСОБА_7 », замість правильного « ОСОБА_6 ».

Оскільки через дану помилку в написанні імені матері, заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, суд на підставі зібраних у справі доказів приходить до висновку, що заяву слід задоволити, встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме, що державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-ЛВ №013631, виданий на підставі рішення Зарічненської сільської Ради народних депутатів від 30 червня 1995 року та державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №077273, виданий на підставі рішення Зарічненської сільської Ради народних депутатів від 30 червня 1995 року належали ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім того, оглядом матеріалів справи встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_15 серії НОМЕР_5 , виданого 3 серпня 1954 р., невірно зазначено ім`я матері « ОСОБА_7 » замість правильно « ОСОБА_6 ».

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявник, суд приходить до висновку, що слід встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , є донькою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 17 грудня 1992 року, видане на підставі розпорядження представника Президента України у Жидачівському районі від 07.12.1992 року №421та зареєстрований Стрийським МБТІ на праві особистої власності за колгоспним двором та записаний у реєстрову книгу №1 за реєстровим №37 18.12.1992 на ім`я « ОСОБА_5 », належало ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №077273 від 08.02.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №26 на земельну ділянку площею 0,8500 га, цільове призначення якої «обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства», виданий ОСОБА_5 , належав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-ЛВ №013631 від 08.02.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №6, площею 0,1500 га цільове призначення «ведення особистого підсобного господарства», виданий ОСОБА_5 , належав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 10, 264, 265, 273, 293, 315, 319 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_2 задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , є донькою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 17 грудня 1992 року, видане на підставі розпорядження представника Президента України у Жидачівському районі від 07.12.1992 року №421та зареєстрований Стрийським МБТІ на праві особистої власності за колгоспним двором та записаний у реєстрову книгу №1 за реєстровим №37 18.12.1992 на ім`я « ОСОБА_5 », належало ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №077273 від 08.02.2002 року, зареєстрованийв Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №26 на земельну ділянку площею 0,8500 га, цільове призначення якої «обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства», виданий ОСОБА_5 , належав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-ЛВ №013631 від 08.02.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №6, площею 0,1500 га цільове призначення «ведення особистого підсобного господарства», виданий ОСОБА_5 , належав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ;

Представник заявника: Журавльова Любов Юріївна, місце знаходження: 82400, Львівська область, Стрийський район, м. Стрий, майдан Ринок, 41/14;

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Нежухів.

Повний текст судового рішення складено 10.03.2025.

Головуючий суддя О. Ю. Писарев