Провадження №2/523/2002/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"22" січня 2025 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого судді - Дяченко В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що з відповідачем по даній справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13.03.2013 року.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеса від 20.05.2024 року справа №523/4310/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що дитина після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем, після припинення спільного проживання з відповідачем, він деякий час забезпечував дитину, проте на даний час жодної допомоги відповідач на утримання дитини не надає, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подав.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено:

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 15.06.2015 виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №5604, вбачається, що батьками останнього є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.25).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеса від 20.05.2024 року справа № 523/4310/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.(а.с.21).

Відповідно до довідки виданої головою правління ОСББ «Вертикаль», ОСОБА_1 та її син фактично проживають з 01.07.2015 року у житловому приміщені, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).

Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади від 20.02.2024 року. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17, 25)

Відповідач має диплом бакалавра судноволодіння (а.с.26)

Відповідач має диплом штурмана далекого плавання № 12109/2014/07 виданого на підставі положень міжнародного конвенції про підготовку і дипломування моряків та несення вахти 1978 року, з поправками, та національного законодавства, дійсне свідоцтво моряка, перебував у рейсах з 2016 року (а.с. 31-32).

Відповідач має посвідчення особи моряка (а.с.33-34)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 62265547 від 29.06.2016 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.53)

ОСОБА_1 працює у Спільно Українсько-Естонському підприємстві у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" на посаді оператора торгового відділення №5 Одеського структурного підрозділу, що підтверджується довідкою від 22.01.2025 року № 516.

Отже, судом достовірно встановлено, що на теперішній час сторони разом не проживають. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач працездатний, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Необхідність та достатність розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини в щомісячній сумі 15 000,00 грн., під час розгляду справи стороною позивача не доведено. Так, матеріали справи не містять жодного доказу того, що позивач витрачає на дитину 65 100,00 гривень в рік лише на одяг, наведена таблиця з розрахунками заснована на припущеннях позивача щодо цін викладених позицій. Також варто зазначити, що позивачем не додано жодної квитанції щодо вже здійсненого придбання одягу для спільної дитини, що хоч якимось чином обґрунтовувало вартість одягу.

Крім того, враховуючи, що позивач не надала жодних доказів щодо її матеріального стану, необґрунтованим є зазначена, бажана позивачем сума на витрати на спільну дитину має покриватися виключно за кошти відповідача, якщо батьки мають як рівні права, так і рівні обов`язки відносно дитини, зокрема, щодо її матеріального забезпечення.

Суд відхиляє надані стороною позивача документи виписки по рахунку за період з 20.07.2020 року по 18.06.2024 року (а.с.36-41,42,43,44-45,46-51, 52), поскільки останні не є доказами отримання доходу відповідачем станом на день звернення до суду з даним позовом. Відтак, посилання сторони позивача на те, що відповідач отримує дохід, який би дозволяв сплачувати аліменти у вказаному у позовній заяві розмірі, ґрунтуються на припущеннях, що не може бути покладено в обґрунтованість рішення суду.

Суд відхиляє надану стороною позивача на підтвердження матеріального стану відповідача Інформаційну довідку № 62265547 від 29.06.2016 року, поскільки остання датована 2016 роком, при цьому доказів наявності у власності квартири станом на день подання вказаного позову до суду не надано.

Визначаючи розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує вік та потреби дитини, її стан здоров`я, те, що батьки проживають окремо, дитина проживає з позивачем, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також бере до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у розмірі 10 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви 12.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття- ІНФОРМАЦІЯ_3 . Саме такий розмір аліментів на думку суду не поставить відповідача в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,192 Сімейного Кодексу України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання : АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина- ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у розмірі 10 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви 12.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття- ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання : АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2025 року.

Суддя