Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 Справа №607/19903/24 Провадження №2/607/1219/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» (далі відповідач, ПрАТ «СК «Арсенал страхування») та, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 27.01.2025, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 158500,00 грн. страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначено, що 13.09.2023 на а/д Львів-Тернопіль, об`їзна м. Золочів, відбулася ДТП за участю транспортного засобу КАМАЗ 5511, з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Volvo FH13.480, з номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Цивільна відповідальність водія транспортного засобу КАМАЗ 5511 була застрахована ПрАТ СК «Євроінс Україна», згідно полісу №214867580. Цивільна відповідальність водія транспортного засобу Volvo FH 13.480 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно полісу №215145110.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 11.01.2024, винним у ДТП визнано водія транспортного засобу Volvo FH13.480 ОСОБА_2 . Водій транспортного засобу КАМАЗ 5511 ОСОБА_1 подав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в ПрАТ СК «Євроінс Україна», як передбачає п. 33.1.4 Закону про ОЦВПВ, а також звернувся в ПАТ СК «Арсенал Страхування», де в позивача повідомлення про ДТП прийняли, а заяву про страхове відшкодування відмовились прийняти, мотивуючи тим, що позивач не являється власником транспортного засобу КАМАЗ 5511 з номерним знаком НОМЕР_1 . Так як відповідач таку заяву від позивача відмовився приймати, то така заява була надіслана поштовим зв`язком в головний офіс компанії страхувальника, та отримана відповідачем 25.04.2024.

Враховуючи вимоги статті 36.2 Закону про ОЦВПВ, 90-ти денний строк оплати страхового відшкодування сплив 25.07.2024. Позивач звернувся до судового експерта, який зробив транспортно-товарознавче дослідження №126-24 від 11.07.2024, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 184290,38 грн. Згідно постанови Правління НБУ №109 від 30.05.2022 розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду заподіяну майну встановлений в розмірі 160000,00 грн. Проте, так як умовами Полісу №215145110 передбачено франшизу у розмірі 1500,00 грн., страховик повинен нести відповідальність в розмірі 158500,00 грн. (160000 - 1500). Позивач на момент ДТП на законній підставі володів автомобілем КАМАЗ 5511, в добровільному порядку ПрАТ «СК «Арсенал страхування», як страховик особи винної у ДТП, страхове відшкодування не сплатило, тому позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою судді від 10.10.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

08.11.2024 судом отримано відзив ПрАТ «СК «Арсенал страхування», у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з огляду на таке. 07.02.2024 позивач звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, у якому повідомив про пошкодження внаслідок ДТП 13.09.2023 транспортного засобу КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 . До повідомлення було додано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого власником транспортного засобу КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , який до страховика не звертався. Водночас, документів, що підтверджують право позивача на отримання страхового відшкодування, передбачених ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховику надано не було. У відповідь на заяву позивача від 20.04.2024, страховиком було направлено лист про необхідність надання документів, передбачених ст. 35 Закону, що посвідчують право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником. Однак, вищевказані документи позивачем надані не були. Відтак, обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування позивачу не настав. Рішення про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування позивачу страховиком не приймалось, оскільки строк для прийняття такого рішення не настав, права позивача страховиком не порушені, отже звернення позивача до суду є передчасним, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо розміру позовних вимог, то згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 126-24 від 11.07.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням фізичного зносу (0,7) становить 154184,00 грн. Відтак, у випадку наявності підстав для виплати страхового відшкодування, страховик не відшкодовує потерпілій особі вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу. Крім того, відповідно до умов Полісу № 215145110 передбачено франшизу у розмірі 1500,00 грн. Також вказує на те, що позивач не надав доказів оплати за проведення ремонту пошкодженого автомобіля платнику ПДВ, тому відсутні підстави для застосування при розрахунку розміру матеріального збитку ПДВ. Окрім того, не обґрунтованою є вимога про стягнення з страховика вартості проведеної експертизи в розмірі 7000,00 грн., оскільки представник страховика вчасно оглянув пошкоджений ТЗ, а саме впродовж 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

В судовому засіданні 25.02.2025 представник позивача Барабаш В.Г. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, заяві про зменшення позовних вимог.

В судовому засіданні 25.02.2025 представник відповідача Мамедова І.Р. щодо задоволення позовних вимог заперечила з підстав зазначених у відзиві на позов.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 14.20 год. 04.03.2025.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, керуючись наступним.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 13.09.2023 о 17 год. 41 хв. на автодорозі М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська, 58 км + 45 км, у м. Золочів, по вул. Об`їзна Львівської області, керуючи транспортним засобом VOLVO FH 13.480, д.н.з. НОМЕР_2 , із напівпричепом-спеціалізованим марки BODEX KIS 3WA, д.н.з. НОМЕР_3 , допустив зіткнення із транспортним засобом КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дані обставини встановлені у постанові Золочівського районного суду Львівської області від 11.01.2024 у справі № 455/3080/23.

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн.

Постанова набрала законної сили 23.01.2023.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №214867580, строк дії якого з 31.05.2023 по 30.05.2024 включно. Згідно полісу: забезпечений транспортний засіб КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 ; страхова сума за шкоду заподіяну майну 160000,00 грн.; розмір франшизи 0 грн.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником автомобіля КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу VOLVO FH 13.480, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал страхування» полісом №215145110, який діяв з 16.06.2023 по 15.06.2024 включно. Страхова сума за заподіяння шкоди майну складає 160000,00 грн., франшиза 1500,00 грн.

25.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 13.09.2023 на автодорозі Тернопіль-Львів м. Золочів, об`їзна, за участі транспортного засобу VOLVO FH 13.480, д.н.з. НОМЕР_2 , із напівпричепом-спеціалізованим марки BODEX KIS 3WA, д.н.з. НОМЕР_3 , та транспортного засобу КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 .

13.02.2024 спеціалістом ПрАТ «СК «Арсенал страхування» Городецьким Я.Б. складено протокол №240/24 огляду транспортного засобу КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , в ході якого встановлено ряд пошкоджень.

20.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, мотивуючи її тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13.09.2023 на а/д Тернопіль-Львів, об`їзна м. Золочів, за участю транспортного засобу КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу VOLVO FH 13.480, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , йому заподіяна шкода. Оскільки заяви про виплату страхового відшкодування у відділенні ПАТ СК «Арсенал страхування» у нього наручно не приймають, мотивуючи невиплатою через те, що він не є власником автомобіля КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , таку заяву він змушений подати за місцезнаходженням головного офісу страхової компанії.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 ПрАТ «СК «Арсенал страхування» повідомило (лист №/К від 07.05.2024), що відповідно до наданих документів транспортний засіб КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 та належить останньому. На теперішній час страховик позбавлений можливості прийняти відповідне рішення у зв`язку із відсутністю документу, що посвідчує право на отримання страхового відшкодування, що передбачено п. б п.35.2 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

11.07.2024 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 направив ПрАТ «СК «Арсенал страхування» запрошення на огляд об`єкта дослідження, а саме транспортного засобу КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , з метою проведення автотоварознавчої експертизи для визначення розміру матеріального збитку завданого внаслідок вказаної вище ДТП.

17.08.2024 на замовлення ОСОБА_1 проведено транспортно товарознавче дослідження, за результатами якого судовим експертом Вербовим Володимиром Володимировичем складено висновок експерта №126.

Згідно висновку експерта: вартість відновлювального ремонту автомобіля КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , на момент дослідження становила 184290,38 грн; вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його аварійного пошкодження у ДТП 13.09.2023 на момент дослідження, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,7, становить 154184,00 грн; ринкова вартість автомобіля КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , станом на момент ДТП 13.09.2023 (без врахування пошкоджень отриманих внаслідок ДТП) становила 199402,56 грн.

06.08.2024 ОСОБА_1 сплатив судовому експерту Вербовому В.В. 7000,00 грн. за проведення експертного дослідження, що підтверджується квитанцією №РЗТ5-ОВЕ8-МЗЗА-8АА3 від 06.08.2024.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент скоєння ДТП) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідач заперечує право позивача на отримання страхового відшкодування, оскільки останнім не надано документів передбачених ст.35 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме таких, які посвідчують право заявника на отримання страхового відшкодування.

Згідно з пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником транспортного засобу марки КАМАЗ модель 5511, тип самоскид-С, н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 .

Позивач є користувачем вказаного транспортного засобу та має посвідчення водія на право керування ним відповідної категорії (посвідчення водія НОМЕР_5 ).

Під час звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування позивач долучив до неї копію паспорта, копію посвідчення водія НОМЕР_5 та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Вказані обставини відповідач визнає, що вбачається з відповіді ПрАТ «СК «Арсенал страхування» №/К від 07.05.2024 та із відзиву на позов.

У постанові Верховного Суду України у справі № 6-1365цс17 від 11.10.2017 вказано, що пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння; за статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом; таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 335/2566/18, якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України; спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху; факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю, яким керувала особа під час ДТП.

За таких обставин враховуючи, що позивач не є власником транспортного засобу, але має законне право володіння майном (на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та переданого йому власником реєстраційного документу на цей транспортний засіб), надав відповідачу всі необхідні документи, що посвідчують його право на отримання страхового відшкодування, суд вважає, що він має право вимагати відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу, яким він керував.

Щодо розміру страхового відшкодування суд вказує на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «...Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14- 176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/І5-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Згідно Полісу №215145110 ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Арсенал страхування» за шкоду заподіяну майну складає 160000,00 грн., а франшиза 1500,00 грн.

Висновком експерта №126 від 17.08.2024 встановлено, що вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його аварійного пошкодження у ДТП 13.09.2023 на момент дослідження, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,7, становить 154184,00 грн.

Відомості наведені у висновку та висновки експерта не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідач не скористався правом подати свій висновок авто-товарознавчого дослідження, клопотання про призначення судової експертизи не подавав.

Згідно заяви про зменшення позовних вимог від 27.01.2025 позивач просить з 160000,00 грн. стягнути 158500,00 грн. віднявши при цьому суму франшизи 1500,00 грн.

Однак, як зазначалось вище обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування.

За таких обставин вимогу позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування слід задовольнити частково, а саме в розмірі 152684,00 грн. (вартість матеріального збитку згідно висновку експерта 154184,00 грн. - франшиза 1500,00 грн).

Стосовно аргументу представника відповідача про те, що позивач не надав доказів оплати за проведення ремонту пошкодженого автомобіля платнику ПДВ, тому відсутні підстави для застосування при розрахунку розміру матеріального збитку ПДВ.

Аналіз абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує на те, що у випадку здійснення страхової виплати на рахунок потерпілого страховик зменшує розмір страхової виплати на суму ПДВ. Вказану суму страховик зобов`язаний доплатити у випадку надання доказів проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на СТО, яке має статус платника ПДВ. Якщо докази ремонту відсутні, то компенсувати ПДВ не повинен ні страховик, ні винуватець.

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ. Відповідна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 12 липня 2023 року у справі № 591/1861/22.

Пошкоджений у ДТП транспортний засіб, яким керував позивач, станом на час розгляду судом даної справи не відремонтований. Про цю обставину повідомив представник позивача в судовому засіданні.

Проте, у висновку судового експерта немає жодної згадки про те, що вартість відновлювального ремонту, вартість матеріального збитку чи ринкова вартість автомобіля КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , визначались із урахуванням ПДВ.

Більше того, на сторінці 15 висновку судового експерта зазначено наступне: «… У даному випадку документального підтвердження факту проведення відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля на якійсь конкретній СТО оплаченого рахунку чи заказ-наряду чи іншого документу на цей ремонт з даними про ціни 1-ї нормо/години ремонтних робіт та матеріалів, що використовуються на ній не надано, тому, у відповідності до методики товарознавчих експертиз КТЗ, для розрахунку вартості ремонтно-відновлювальних робіт прийняті середні розцінки по Львівському регіону для ремонту вантажних, вантажопасажирських автомобілів, автобусів, причепів, напівпричепів з максимальною дозволеною масою вище 3,5 тони виробництва країн СНД з терміном експлуатації більше 5 років. Рекомендована вартість 1 н/г ремонтно-відновлювальних робіт по ремонту вантажних, вантажопасажирських автомобілів, автобусів, причепів, напівпричепів з максимальною дозволеною масою вище 3,5 тони виробництва країн СНД з терміном експлуатації більше 5 років у Львівській області становить: кузовні роботи 590 грн, фарбувальні роботи (1-но шарове лакофарбове покриття) 610 грн. Середнє значення нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт, рекомендовані регіональним відділенням СЕУ не підлягають ні відніманню, ні додаванню ПДВ, і приймаються як середньо-ринкове та остаточне. Віднімання чи додавання (ПДВ) до середньо-ринкової вартості нормо-години являється грубою помилкою».

Отже, судом встановлено, що здійснюючи розрахунки вартості відновлювального ремонту, вартості матеріального збитку і ринкової вартості автомобіля КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , судовий експерт не враховував ПДВ.

Тому, вищевказана стягнута судом сума страхового відшкодування в розмірі 152684,00 грн не враховує ПДВ.

За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов задоволений частково, а саме на 96,33% (152684,00 грн. / 158500,00 грн. х 100%), позивач при зверненні до суду сплатив 1842,90 грн судового збору за позовну вимогу про стягнення з відповідача 184290, 38 грн страхового відшкодування, але в подальшому зменшив позовні вимоги до 158500,00 грн, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1526,83 грн. (96,33% від 1585,00 грн.) судового збору.

Щодо витрат позивача на проведення експертизи.

Відповідач заперечує стосовно стягнення вартості експертизи в розмірі 7000,00 грн., оскільки експертиза замовлена позивачем самостійно до звернення до суду і сукупний розмір позовних вимог (страхове відшкодування і витрати на експертизу) перевищить ліміт відповідальності страховика (160000 грн), а також ДТП відбулось 13.09.2023, а експерт огляд провів лише 18.07.2024 і тому відсутні підстави вважати, що виявлені експертом пошкодження відносяться до події ДТП.

Згідно із статтею 133 ЦПК України витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи є витратами, пов`язаними із розглядом справи , та, відповідно, судовими витратами.

Висновок експерта може бути підготовлений як підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи.

У випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. (статті 102, 106 ЦПК України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі.

Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права.

На другій сторінці висновку експерта №126 від 17.08.2024 зазначено, що висновок виготовлений на замовлення позивача для подальшого подання до суду, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст.384 КК України та підтвердив це своїм підписом.

Висновок експерта відповідає вимогам статей 102, 106 ЦПК України.

Відповідач іншого висновку експерта суду не надав, не просив суд призначити експертизу.

Судом врахований наданий позивачем висновок експерта як доказ, тому позивач має право на відшкодування витрат на проведення експертизи пропорційно до задоволених позовних вимог.

Так як витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, є судовими витратами і суд зобов`язаний здійснити їх розподіл після розгляду справи, посилання відповідача на вчасний огляд представником страховика пошкодженого транспортного засобу та обмеження виплати страховика лімітом відповідальності страховика немає правового значення. Судові витрати не входять до складу страхової виплати.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться й витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов задоволений частково, а саме на 96,33% (152684,00 грн. / 158500,00 грн. х 100%), з відповідача на користь позивача слід стягнути 6743,10 грн. (96,33% від 7000,00 грн.) витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні 25.02.2025, в порядку ч. 8 статті 141 ЦПК України, представник позивача звернувся до суду із усною заявою про те, що докази витрат позивача на професійну правничу допомогу будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Тому розподіл цих витрат буде проведений судом після звернення сторони позивача про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 152684,00 грн страхового відшкодування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 1526,83 грн. судового збору.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із проведенням експертизи, в розмірі 6743,10 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», місцезнаходження 03056, вул. Борщагівська, 154, м. Київ, .

Рішення складено та підписано 04.03.2025.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук