справа № 361/1117/25
провадження № 2/361/393/25
УХВАЛА

10 березня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути із ОСОБА_2 на його користь шкоду за порушення конституційних прав у розмірі 400000 грн.

03 лютого 2025 року ухвалою суду дану позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та надано позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, зазначити у позовній заяві ціну позову; здійснити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують викладені обставини; підтвердити те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом і з тих самих підстав, подавши до суду позовну заяву в новій редакції для суду та інших учасників справи; сплатити судовий збір на реквізити для перерахування судового збору при зверненні до Броварського міськрайонного суду Київської області, а саме: рахунок отримувача UA0010784, отримувач коштів ГУК уКиїв.обл/Броварська міс/22030101, код за , у розмірі 1 відсотка ціни позову в розмірі 4000 грн. та надати суду документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

06 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 на виконання вимог вказаної ухвали подав до суду заяву-роз`яснення в одному примірнику.

При цьому, будь-яких дій щодо виконання вимог ухвали суду від 03 лютого 2025 року та усунення зазначених у цій ухвалі суду недоліків та приведення вказаної вище позовної заяви до її відповідності вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позивачем ОСОБА_1 не вчинено.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі Осман проти Сполученого королівства та від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі зазначив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії ЄСПЛ вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях. Відтак у кожному випадку заявник при зверненні до суду зобов`язаний дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Позивач ОСОБА_1 у наданий йому судом строк недоліків поданої ним до суду вказаної вище позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 03 лютого 2025 року, не усунув.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі суду від 03 лютого 2025 року, позивач ОСОБА_1 у визначений судом строк не усунув, подана ним до суду зазначену позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

У ч. 7 ст. 185 ЦПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.