Справа № 466/9243/24
Провадження № 2/466/657/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

свідка ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

11 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій просить суд ухвалити рішення, яким звільнити його ОСОБА_1 від сплати аліментів, які стягуються за судовим наказом Шевченківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2024 року у справі № 466/3837/24 з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви та стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Виконкомом Холопичівської сільської ради Локачинського району Волинської області, про що було зроблено актовий запис № 13. Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Подружнє життя у сторін не склалось.

Ще до розірвання шлюбу у грудні 2023 року відносини між сторонами погіршились і Позивач з січня 2024 року змушений був орендувати квартиру у м. Львові та став проживати окремо. У цей час між сторонами було досягнуто усної домовленості про утримання дітей: діти чотири дні проживають з Відповідачкою та чотири дні з Позивачем і Позивач надає кошти на їх утримання. Позивач надавала грошові кошти на утримання дітей, про що свідчать квитанції про перерахування коштів на картковий рахунок Відповідачки.

В період з грудня 2023 року по квітень 2024 року він перераховував на картковий рахунок Відповідачки грошові кошти для утримання дітей в таких розмірах: 16 грудня 2023 року - 1000,00 грн.; 24 грудня 2023 року - 3000,00 грн.; 01 березня 2024 року 1106,01 грн.; 14 березня 2024 року - 1900,00 грн.; 25 березня 2024 року - 750,00 грн.; 29 березня 2024 року - 750,00 грн.; 05 квітня 2024 року - 1400,00 грн.; 05 квітня 2024 року - 4000,00 грн.

Крім того, на прохання Відповідачки, він забезпечував дітей продуктами харчування та купляв необхідний одяг.

В кінці березня 2024 року дочка, ОСОБА_6 , виявила бажання проживати з Позивачем в орендованій квартирі за адресою : АДРЕСА_1 . Відповідачка не заперечувала проти цього. З даного моменту за домовленістю між сторонами, дочка, ОСОБА_6 проживає з Позивачем, а син, ОСОБА_5 , проживав з Відповідачкою. Діти зареєстровані за місцем проживання Відповідачки за адресою АДРЕСА_2 .

08 квітня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова було розірвано. Після розірвання шлюбу обставини не змінились: дочка, ОСОБА_6 проживала з Позивачем, а син, ОСОБА_5 , з Відповідачкою.

09 квітня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Про існування судового наказу Позивачу стало відомо від державного виконавця. Позивач вважає судовий наказ незаконним, через те, що утримання ним неповнолітніх дітей не припинялось, що підтверджується доданими до матеріалів справи доказами, та можуть підтвердити свідки. Звернувшись до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів, Відповідачка не зазначила, що дочка фактично не проживає з нею. Ухвалюючи судовий наказ про стягнення аліментів з Позивача, суд вказав, що діти проживають разом з матір`ю і що вона повністю несе витрати на їх утримання.

Посилання Відповідачки про її спільне проживання з дітьми на думку Позивача є надуманим, що спростовується, актом обстеження умов проживання, проведеного відділом «Служба у справах дітей» Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 15 липня 2024 року, згідно якого дочка ОСОБА_6 проживає за адресою АДРЕСА_3 разом з Позивачем.

Позивач у позовній заяві стверджує, що дочка, ОСОБА_6 , проживає разом з ним, перебуває на його утриманні, що зумовлює припинення обов`язку сплачувати аліменти на користь Відповідачки на утримання неповнолітніх дітей.

Враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відзив на позовну заяву відповідачкою ОСОБА_4 в порядку ст. 178 ЦПК України, у встановлений судом термін до суду подано не було не подано.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та пояснень наданих в судовому засідання. Позивач ОСОБА_1 , пояснив, що до розірвання шлюбу діти чотири дні проживали з ним, а чотири дні з Відповідачкою. Він постійно надавав грошові кошти на утримання дітей, купляв продукти та одяг для дітей. З кінця березня 2024 року неповнолітня дочка, ОСОБА_6 постійно проживає з ним в орендованій квартирі. А в листопаді 2024 року, під час розгляду справи в суді, до ньог подзвонив неповнолітній син, ОСОБА_5 , та повідомив, що хоче жити з ним, оскільки Відповідачка, ОСОБА_4 поставила його перед вибором, або він буде жити з нею та з її новим співмешканцем у м. Пустомити, або він йде жити до Позивача, на що, той повідомив, що хоче жити з Позивачем. Наступного дня син прийшов жити до Позивача. Зазначив, що на даний час неповнолітні син та дочка проживають разом з ним за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджується актом обстеження умов проживання, проведеного відділом «Служба у справах дітей» Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.11.2024 року.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 та її представник не з`явились, 21.11.2024 року на електронну адресу суду представник відповідача адвокат Гнідець О. М. подала заяву про розгляд справи без участі відповідачки та її представника, в якій позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що проживає за адресою АДРЕСА_5 . Вона є сусідкою ОСОБА_4 . Пояснила, що сторони одружились приблизно у 2012 році. Після одруження проживали у квартирі відповідачки ОСОБА_4 . У них народились діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Життя не склалось, ОСОБА_9 пішов від ОСОБА_10 . Свідку відомо, що ОСОБА_1 певний час проживав за адресою АДРЕСА_1 ., бачила як Позивач водив дочку у школу. Знає про те, що ОСОБА_11 знайшла собі іншого чоловіка і живе в іншому місці з ним, а квартиру АДРЕСА_6 здає в оренду. Повідомила, що на даний час ОСОБА_9 проживає за іншою адресою.

Заслухавши пояснення сторони позивача та показання свідка, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2012 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після одруження та народження дітей подружжя проживало у АДРЕСА_2 .

Згідно заочного рішення Шевченківського районного суду Львівської області від 08 квітня 2024 шлюб між сторонами розірвано.

Судом встановлено, що 09 квітня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 08 квітня 2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до акту обстеження умов проживання, проведеного відділом «Служба у справах дітей» Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 15 липня 2024 року дочка, ОСОБА_6 проживала разом з позивачем ОСОБА_1 .

На момент розгляду справи в суді відповідно до акту обстеження умов проживання, проведеного відділом «Служба у справах дітей» Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.11.2024 року син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 проживають разом з позивачем ОСОБА_1 .

Таким чином, факт не проживання дітей з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких мають утримуватись діти.

У матеріалах містяться квитанції, які підтверджують перерахування Позивачем коштів на утримання дітей на картковий рахунок Відповідачки до розірвання шлюбу .

Вирішуючи вказаний спір, суд виходить з таких мотивів та положень закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Верховний Суд у постанові від 22.11.2022 у справі № 188/1029/19 (провадження № 61-11986св20) зазначив, що обов`язковою умовою для стягнення аліментів на дитину на користь одного з батьків є факт проживання з ним самої дитини, на утримання якої і стягуються аліменти.

У Постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц Верховний Суд зазначив, що аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Разом з тим, припинення стягнення аліментів можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує (Постанова ВС від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22)

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Процесуальними нормами ч. 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до практики ЄСПЛ рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат:

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4,10,12-13, 76-81, 133, 141, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 141, 155, 179, 180, 197 СК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, які стягуються за судовим наказом Шевченківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2024 року у справі № 466/3837/24 з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн. ((одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. Т. Едер