Провадження № 22-ц/801/446/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 рокуСправа № 127/35390/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Стадника І. М., Сопруна В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, в інтересах якого діє представник Алейніков Григорій Іванович, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Бойка В. М. у залі суду в м. Вінниці, повне рішення суду складено 12 грудня 2024 року,

у цивільній справі № 127/35390/24 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова про визнання протиправним наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Короткий зміст вимог

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова (далі - ВНМУ ім. М.І. Пирогова), в якому просив: визнати наказ ВНМУ ім. М.І. Пирогова від 27.09.2024 №672/к/тр «Про створення комісії з проведення службової перевірки та відсторонення від роботи працівників Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова» протиправним та скасувати його; стягнути із ВНМУ ім. М.І. Пирогова на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 58 975,20 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги обґрунтував тим, що перебуває у трудових відносинах з ВНМУ ім. М.І.Пирогова з 01.09.2009. З 02.01.2019 відповідно до наказу №742-к від 29.12.2018 позивача переведено на посаду директора Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова як обраного за конкурсом на умовах строкового трудового договору (контракту) терміном на 5 років з 02.01.2019 по 01.01.2024. 27.12.2023 на підставі наказу Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова № 848/к/тр позивачу було продовжено термін роботи на посаді директора Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова за строковим трудовим договором від 02.01.2024 до заміщення посади за конкурсом.

При цьому, 27.09.2024 відповідачем було видано наказ № 672/к/тр «Про створення комісії з проведення службової перевірки та відсторонення від роботи працівників Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова». З даним наказом позивач ознайомлений під підпис 11.10.2024. Відповідно до п. 4 цього наказу позивача відсторонено від виконання посадових обов`язків на період проведення службової перевірки з 27.09.2024 без збереження заробітної плати.

З таким наказом позивач не погоджує з тих підстав, що відповідно до ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: проведення службової перевірки роботодавцем, який віднесений до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, та/або об`єктів чи операторів критичної інфраструктури; в інших випадках, передбачених законодавством. Проте, на його переконання, жодних правових підстав для проведення службової перевірки у відповідача не було. Вказує, що підставою для проведення службової перевірки стало звернення представника компанії WOG в телефонному режимі до проректора закладу вищої освіти по адміністративно-господарській частині Змерзлого С. В., з повідомленням, що в оголошенні на проведення закупівлі, які здійснювалися шляхом запиту цінових пропозицій наявні дискримінаційні вимоги до учасників закупівлі. При цьому, даний факт, не підтверджено будь-якими належними доказами. Формальні обставини, які стали підставою для проведення службової перевірки не відповідають дійсності, оскільки на території Україні відсутня така юридична особа (компанія) як WOG, на території України діє мережа АЗС/АЗК, що працюють під ТМ «WOG» та експлуатуються Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ». Крім того, з метою виконання покладених на позивача посадовою інструкцією завдань та обов`язків була підписана заявка на проведення закупівлі товарів/робіт/послуг, що саме по собі не може бути розцінене як неналежне виконання останнім своїх посадових обов`язків, оскільки організація та проведення закупівель у ВНМУ ім. М.І. Пирогова здійснюють через відділ державних закупівель і через уповноважену особу для проведення державних закупівель. Також, відповідно до відповіді на адвокатський запит, який було надіслано до ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ», останні не зверталися із заявами та скаргами щодо проведення закупівлі дизельного пального на потреби Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова, яка відповідно до позиції відповідача стала підставою для проведення службової перевірки. Таким чином, підстава для проведення перевірки є надуманою відповідачем, спрямована на дискредитацію позивача, а отже наказ яким позивача було відсторонено від роботи є незаконним та підлягає скасуванню.

Окрім того, оскільки позивач був незаконно відсторонений від роботи на час проведення перевірки, на його користь також необхідно стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 58 975,20 грн. Вказаний розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачем розраховано наступним чином: за два місяці, що передують дню відсторонення від роботи позивач відпрацював 35 робочих днів, оскільки в період з 10.07.2024 по 23.07.2024 перебував у щорічній відпустці, загальна сума заробітної плати за останні два місяці, що передують дню відсторонення від виконання посадових обов`язків без збереження заробітної плати складає 103 206,55 грн. Розмір середньоденної заробітної плати визначається наступним чином: 103 206,55 грн / 35 відпрацьованих днів, що дорівнює 2 948,76 коп. один робочий день. Позивач був відсторонений від займаної посади з 27.09.2024 по 25.10.2024, що становить 20 робочих днів. Враховуючи викладене, сума середньоденної заробітної плати множиться на кількість днів відсторонення і отримується сума середнього заробітку, що підлягає стягненню (2 948,76 грн.*20 днів відсторонення = 58 975,20 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року позов задоволено.

Визнано наказ Вінницького національного медичного університету ім. М.І.

Пирогова від 27.09.2024 №672/к/тр «Про створення комісії з проведення службової

перевірки та відсторонення від роботи працівників Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова» протиправним та скасовано його.

Стягнуто із Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 58 975 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 20 копійок.

Стягнуто із Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійки.

Рішення суду мотивовано тим, що станом на 27.09.2024 у відповідача не існувало законних підстав для винесення наказу №672/к/тр «Про створення комісії з проведення службової перевірки та відсторонення від роботи працівників Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова», так як відсутні підстави стверджувати, що на час прийняття оспорюваного наказу позивач порушив вимоги щодо проведення торгів закупівлі, а даний суду доказ скріншот з мобільного телефону, як підстава для призначення перевірки, не може слугувати відповідним доказом, оскільки таке звернення було зареєстроване з порушенням визначених Законом України «Про публічні закупівлі» процедур.

Суд при вирішення даного спору звернув увагу, що предметом розгляду даної справи є правомірність видачі Наказу №672/к/тр «Про створення комісії з проведення службової перевірки та відсторонення від роботи працівників Університетської клініки ВНМ ім. М.І. Пирогова», а саме підстава для проведення такої перевірки, тому позовні вимоги розглядаються виключно у межах даного предмету спору. Питання щодо правомірності складення Акту службового розслідування (перевірки) від 22.10.2024 року та винесення догани на підставі даного акту не є предметом розгляду даної справи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх підстав для скасування наказу №672/к/тр «Про створення комісії з проведення службової перевірки та відсторонення від роботи працівників Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова», як такого, що виданий із порушенням вимог законодавства.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, перевіривши правомірність проведених позивачем нарахувань та взявши їх до уваги, місцевий суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 58 975,20 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У січні 2025 року ВНМУ ім. М.І. Пирогова через свого представника Алейнікова Г. І. подав апеляційну скаргу, оскільки не погоджується із таким рішенням, вважаючи його таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, із невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення позову, просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 06 січня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Войтко Ю. Б., судді: Сопрун В. В., Стадник І. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2025 року, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі, надано позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду на 04 березня 2025 року о 11:20 год з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Основними доводами апеляційної скарги є те, що проведення та призначення вищевказаної службової перевірки із відстороненням від роботи директора Університетської клініки, проводилось відповідно до ст. 46 КЗпП України.

Відповідач вважає, що оскаржуваний позивачем наказ №672/к/тр від 27.09.2024 може бути підставою для подальшого прийняття рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, однак наказ сам по собі таким рішенням не є, так і оцінка акта службової перевірки, в тому числі й оцінка дій посадових осіб щодо його складання, викладення у ньому висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. Зазначає, що оскаржуваний позивачем наказ №672/к/тр від 27.09.2024 про призначення службової перевірки та про його результати, самі по собі не створюють безпосередньо для позивача будь-яких правових наслідків. Таким чином, відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому посилається на правовий висновок, викладений Верховним Судом в постановах від 15 грудня 2021 року у справі № 1840/2970/18, від 03 червня 2022 року у справі № 331/2328/21-ц, від 28 січня 2022 року у справі № 344/3913/19 та від 10 лютого 2021 року у справі № 640/9600/20.

Звертає увагу на ті обставини, що: 1) службова перевірка, відповідно до вищезазначеного наказу №672/к/тр від 27.09.2024, проводилась стосовно закупівлі дизельного пального для потреб Університетської клініки, яка відповідно до п.1 Положення є структурним підрозділом Університету; 2) Університет, відповідно до організаційно-правової форми юридичної особи зазначеної у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є державна організація (установа, заклад); Університет згідно з наказом Вінницької обласної військової адміністрації від 06.09.2024 за №578 віднесений до переліку об`єктів критичної інфраструктури.

На переконання відповідача, проведення службової перевірки відповідно до вищезазначеного наказу №672/к/тр від 27.09.2024, з відстороненням позивача від роботи, здійснювалось у випадку передбаченому змістом статті 46 КЗпП України.

Зауважує, що предметом розгляду позову є правомірність і законність наказу №672/к/тр від 27.09.2024, яким було створено комісію з проведення службової перевірки належного виконання обов`язків працівниками ВНМУ ім. М. І. Пирогова, що передбачені КЗпП України, положеннями Університету, та документами, що визначають посадові обов`язки працівників Університету. Тобто оскаржуваний наказ стосується безпосередньо трудових відносин які виникли між працівником і роботодавцем, та які регламентуються КЗпП України, на підставі якого і було винесено оскаржуваний наказ, а тому застосування судом ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» є необґрунтованим, безпідставним та протиправним.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

18 січня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Думанський В. О. на адресу суду направив відзив, в якому заперечив аргументи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, вказавши, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

В судовому засіданні представник відповідача Тюркін О. С. апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Думанський В. О. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області просили залишити без змін як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що відповідно до Наказу №742-к від 29.12.2018 року ВНМУ ім. М.І. Пирогова ОСОБА_1 , д.мед.н., професора кафедри анестезіології, інтенсивної терапії та медицини невідкладних станів, переведено на посаду директора Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова, як обраного за конкурсом на умовах строкового трудового договору (контракту) терміном на 5 років з 02.01.2019 року до 01.01.2024 року (а.с.8 зворот).

Згідно Наказу №848/к/тр від 27.12.2023 року ВНМУ ім. М.І. Пирогова Семененку А. І., директору Університетської клініки ім. М.І. Пирогова продовжено термін роботи на посаді директора Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова за строковим трудовим договором з 02.01.2024 року до заміщення посади за конкурсом (а.с.9).

Також, згідно Витягу з Наказу №156/к/тр від 01.03.2024 року ОСОБА_1 , директору Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова продовжено термін роботи на посаді директора цієї ж клініки як переобраному за конкурсом на умовах контракту з 01.03.2024 року по 28.02.2029 року (а.с.74).

01.03.2024 року між ВНМУ ім. М.І. Пирогова та ОСОБА_1 було підписано контракт (а.с.75-77).

Вказане підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 (а.с.10-13).

З довідки №382 про заробітну плату ОСОБА_1 за 2024 року вбачається, що середній заробіток складає 63 191,17 грн. (а.с.9 зворот)

З посадової інструкції директора Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова ОСОБА_1 вбачається, що посада директора Університетської клініки (далі Укл) належить до посад керівників закладів охорони здоров`я. Директор УКл здійснює керівництво клініки на основі єдиноначальності та несе відповідальність за свою лікувально-профілактичну, організаційно-методичну, адміністративно-господарську і фінансову діяльність УКл. Директор УКл призначається на посаду та звільняється з неї у встановлений чинним законодавством порядку, шляхом укладення з ним контракту. Директор УКл підпорядковується безпосередньо ректору ВНМУ ім. М.І. Пирогова. (а.с.14-16).

Розділом ІІ посадової інструкції визначено, що директор УКл зобов`язаний: здійснювати керівництво УКл відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність закладів охорони здоров`я; представляти УКл в державних, судових, страхових та інших органах. установах та організаціях; організовувати роботу з підбору, розстановки та використання медичних кадрів, забезпечувати своєчасне підвищення їх кваліфікації; організовувати та забезпечувати надання високоспеціалізованої медичної допомоги населенню згідно стандартів якості; забезпечує організацію адміністративно-господарської та фінансову діяльність; координує та організовує діяльність структурних підрозділів УКл, які пов`язані з наданням платних медичних послуг; забезпечує створення умов для проведення лікувального, начального та наукового процесів профільними кафедрами Університету на базі УКл; здійснювати аналіз діяльності УКл і на основі оцінки показників її роботи вжив необхідних заходів по поліпшенню форм і методів роботи клініки; звітує перед ректором Університету про роботу УКл; вносить пропозиції щодо структури та штатного розпису УКл та подає їх на розгляд ректору Університету; контролює виконання вимог правил внутрішнього трудового розпорядку, технік безпеки, охорони праці, технічної експлуатації приладів, устаткування і механізмів; проводити прийом працівників УКл та населення з особистих питань в спеціально відведений час; в роботі дотримуватись принципів медичної етики і деонтології, впроваджувати їх у взаємовідносини між медичним персоналом і пацієнтами; у межах компетенції бере участь у розробці і впровадженні СУЯ та дотримання персоналом виконання вимог методик, інструкцій системи управління якістю за ДСТУ 180 9001:2015, що відноситься до повноважень контролю надання медичних послуг в лікарні.

Додатком №1 до посадової інструкції згідно з наказом по УКл №79 від 21.06.2022 року доповнено розділ «Завдання та обов`язки» пунктом: обов`язковість дотримання стандартів СОП затверджених в УКл (а.с.16).

Додатком №2 до посадової інструкції згідно наказу по УКл №11 від 02.05.2024 року доповнено розділ «Завдання та обов`язки» пунктами: обов`язковість володіння навичками роботи з Методичною інформаційною системою; обов`язкове внесення в Методичну інформаційну систему необхідної інформації про пацієнта згідно діючих вимог НСЗ України та МОЗ України; при виникненні виробничої необхідності заміщувати співробітників у відповідності до розпоряджень керівника відповідного підрозділу адміністрації ЗОЗ (а.с.16 зворот).

Наказом №578 від 06.09.2024 року першого заступника начальника ОВА Наталі Заболотної визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період підприємства згідно Додатку №1, а саме ВНМУ ім. М.І. Пирогова (а.с.81).

Університетська клініка у своїй діяльності керується Положенням про Університетську клініку ВНМУ ім. М.І. Пирогова (а.с.17-20).

Відповідно до п.п.7 п.8 Розділу ІІІ Положення директор Університетської клініки вносить пропозиції щодо використання коштів та майна, яке використовує Університетська клініка, відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.72).

На аркуші справи 25 зворот міститься заявка на проведення закупівлі товарів/робіт/послуг дизельного пального, підписаної Семененком А. І.

Основні відомості про закупівлю: предмет закупівлі дизельне пальне, кількість 2 840 л., місце і строк постачання товару або надання послуг/робіт до 31.12.2024 року. Очікувані вартість предмета закупівлі 150 000,00 грн. умови оплати - 100% післяплата.

Разом з тим, з службової записки завідувача господарством Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова Корнійчука О. А. від 26.08.2024 року вбачається, що у відповідності до усного запиту заступника ректора з економічних питань ВНМУ ім. М.І. Пирогова ОСОБА_2 від 26.08.2024 року, щодо економічного обґрунтування заявки на дизельне пальне для генераторів, яка сформована та подана у відділ закупівель в червні 2024 року, останній надав роз`яснення по вище вказаній необхідності закупівлі. Для роботи генераторів потрібні пально-мастильні матеріали (ПММ). Відповідно наказу МОЗ від 16.06.2023р. №1103, листа МО3 10-13/2836/2-23 від 05.10.2023р. та рішення держкомісії з техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій визначила мінімально необхідний резерв ПММ для безперебійної роботи автономних джерел живлення у медичних закладах на рівні п`ять діб. При цьому рекомендації радять мати ще до мінімального обсягу ПММ (5 діб використання генератора): аварійний запас обсяг ПММ на випадки затримки постачання або надмірного споживання та запас на час виконання замовлення закупівлі й доставки. Сьогоднішнє законодавство не встановлює для генераторів законодавчо затверджених норм списання пального, при цьому одним із рекомендованих методів списання є варіант використання норм, які зазначив завод-виробник у технічній документації (паспорт генератора). Виходячи з вище наведеного та те, що генератори були при встановленні новими, за обраний варіант було взято норми, які зазначив завод-виробник у технічній документації (тобто в паспорті генератора). Станом на серпень 2024 року залишок по дизельному пальному складає - 980 літрів. Заявка на придбання пального для дизельних генераторів на суму 150 000 грн подана в червні 2024 року та знаходиться у відділі закупівель (а.с.22-23).

Також з службової записки завідувача господарством УКл ВНМУ ім. М.І. Пирогова ОСОБА_3 від 02.09.2024 року вбачається, що станом на 02.09.2024 року залишок по дизельному пальному складає 620 л. Заявка на придбання пального для дизельних генераторів на суму 150 000 грн подана в червні 2024 року та знаходиться у відділі закупівель (а.с.23-24).

27.09.2024 року наказом №672-к/тр ректора ВНМУ ім. М.І. Пирогова на підставі звернення учасника закупівлі пального, представника компанії WOG, щодо порушення проведення торгів закупівлі дизельного пального для потреб УКл ВНМУ ім. М.І. Пирогова, як структурного підрозділу університету, визначеного критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період згідно наказу Вінницької обласної військової адміністрації від 06.09.2024 року за №578, відповідно до ст. 46 КЗпП України, створено комісію з проведення службової перевірки закупівлі дизельного пального для потреб Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова. Комісії наказано провести службову перевірку публічної закупівлі дизельного пального для потреб Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова в період з 27.09.2024 року по 25.10.2024 року, за результатами проведеної перевірки скласти акт. На період проведення службової перевірки з 27.09.2024 року ОСОБА_1 , директора університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова відсторонити від виконання посадових обов`язків без збереження заробітної плати (а.с.21).

З наказом від 27.09.2024 року №672/к/тр ОСОБА_1 ознайомлений 11.10.2024 року (а.с.22).

Як встановлено з вищевказаного наказу №672-к/тр ректора ВНМУ ім. М.І. Пирогова підставою для проведення перевірки слугувало звернення учасника закупівлі пального, представника компанії WOG, щодо порушення проведення торгів закупівлі дизельного пального для потреб Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова.

На аркуші справи 88 міститься скріншот телефонного дзвінка 26 вересня о 16 год. 05 з телефонного номера - НОМЕР_1 .

Однак, з відповіді на адвокатський запит від 18.10.2024 року ТОВ «Петрол Партнер» вказало, що зі сторони ТОВ «Петрол Партнер» не було подано жодних письмових, в тому числі в електронному вигляді, скарг у період з 01.09.2024 по 14.10.2024, оскільки зі сторони замовника в особі ВНМУ ім. М.І. Пирогова чи інших учасників, при здійсненні процедури закупівлі не відбувалося порушень, які б впливали на права та законні інтереси Товариства (а.с.26 зворот, 27).

Наказом №737/к/тр від 25.10.2024 року ВНМУ ім. М.І. Пирогова, за вчинення дисциплінарного проступку, який полягає в неналежному виконанні трудових обов`язків, передбачених п.п. 2, 7 п. 8 Положення про Університетську клініку, п.п. 3, 4, 11, 19 пункту 6 трудового договору (Контракту), укладеного між директором Університетської клініки та Університетом та п. 2.1 посадової інструкції, відповідно до ст. 147-149 КЗпП України, п.1.7.1. Правил внутрішнього розпорядку для працівників ВНМУ ім. М.І. Пирогова та осіб що навчаються у ньому та акту службової перевірки - оголошено догану ОСОБА_1 , директору Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова (а.с.100).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю (стаття 43 Конституції України).

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (стаття 5-1 КЗпП України).

Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до положень статті 46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; проведення службової перевірки роботодавцем, який віднесений до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, та/або об`єктів чи операторів критичної інфраструктури; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення від роботи керівників підприємств, установ та організацій військовим командуванням допускається у випадках, визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2020 року у справі № 185/676/18 (провадження № 61-8219св19) зазначено, що «відсторонення від роботи - це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває у трудових правовідносинах із підприємством, можливості реального здійснення ним права на працю на підставі виявленого власником чи уповноваженим ним органом факту, через який він має право усунути або зобов`язаний усунути працівника від роботи. Таким чином, відсторонення особи від роботи можливе за наявності передбачених законодавством обставин».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2021 року у справі № 755/3373/19 (провадження 61-6985св20) вказано, що «за змістом статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 185/676/18 (провадження № 61-8219св19).

Конституційний Суд України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України (рішення від 09 липня 1998 року № 12-рп/98) офіційно розтлумачив термін «законодавство». Так, Конституційний Суд України дійшов висновку, що термін «законодавство», який вживається в частині третій статті 21 КЗпП України щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, потрібно розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

У рішенні № 10-р/2020 від 28 серпня 2020 року у справі № 1-14/2020(230/20) за конституційним поданням Верховного Суду Велика Палата Конституційного Суду України зазначила, що «обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України» (абзац другий пункту 3.2 мотивувальної частини).

Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.

Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку.

Відсторонення особи від роботи, що може мати наслідком позбавлення її в такий спосіб заробітку без індивідуальної оцінки поведінки цієї особи, лише на тій підставі, що вона працює на певному підприємстві, у закладі, установі, іншій організації, може бути виправданим за наявності дуже переконливих підстав. У кожному випадку слід перевіряти, чи була можливість досягнути поставленої легітимної мети шляхом застосування менш суворих, ніж відсторонення працівника від роботи, заходів після проведення індивідуальної оцінки виконуваних ним трудових обов`язків, зокрема оцінки об`єктивної необхідності під час їхнього виконання особисто контактувати з іншими людьми, можливості організації дистанційної чи надомної роботи тощо.

Нормативною підставою оспорюваного наказу про відсторонення ОСОБА_1 від посади, як вказано в самому наказі є стаття 46 КЗпП України, а також Наказ голови Вінницької обласної військової адміністрації за №578 від 06.09.2024 року про віднесення Вінницького національного медичного університету до числа підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

У відзиві на позовну заяву (а.с. 66) представник ВНМУ ім. М.І. Пирогова вказує на те, що Університет, відповідно до організаційно-правової форми юридичної особи, є державна організація (установа, заклад), й згідно наказу Вінницької обласної військової адміністрації від 06.09.2024 за №578 віднесений до переліку об`єктів критичної інфраструктури.

Відповідно до статті 46 КЗпП України із змінами, внесеними Законом України від 04.06.2024 № 3768-ІХ, відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається, зокрема, у разі проведення службової перевірки роботодавцем, який віднесений до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, та/або об`єктів чи операторів критичної інфраструктури, в інших випадках, передбачених законодавством.

Перелік об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року № 83 (з наступними змінами і доповненнями) й містить три підприємства Вінницької області, що здійснюють діяльність в сфері оборони, транспортній галузі і промисловості будівельних матеріалів.

В свою чергу відповідно до Закону України від 16.11.2021 № 1882-ІХ «Про критичну інфраструктуру» об`єктами критичної інфраструктури є об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам, а оператором критичної інфраструктури є юридична особа будь-якої форми власності та/або фізична особа підприємець, що на правах власності, оренди або на інших законних підставах здійснює управління об`єктом критичної інфраструктури та відповідає за його поточне функціонування (пункти 13-14 статті 1 Закону).

На підставі вищевказаного Закону Постановою Кабінету Міністрів України від 28 квітня 2023 року № 415 затверджено Порядок ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього. Відповідно до пункту 7 Порядку реєстр формується і ведеться уповноваженим органом у сфері захисту критичної інфраструктури України.

Наразі таким органом є Державна служба захисту критичної інфраструктури та забезпечення національної стійкості України, утворена Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2022 року № 787, а на час дії воєнного стану та протягом 12 місяців після його припинення чи скасування Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а відтак належним і допустимим доказом віднесення підприємства, установи чи організації до об`єктів чи операторів критичної інфраструктури може бути лише повідомлення цієї Служби, витяг з Реєстру.

Натомість така категорія, як підприємства, установи і організації, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, передбачена Законом України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (з наступними змінами і доповнення) і лише в контексті бронювання військовозобов`язаних, які працюють або проходять службу на таких підприємства, в установах і організаціях (стаття 25 Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року № 76 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2024 року № 650) затверджено Критерії та Порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ та організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період.

Саме за цими Критеріями та в Порядку Наказом начальника ОВА № 578 від 06.09.2024 Вінницький національний медичний університет і віднесено до підприємств, установ та організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Проте Вінницький національний медичний університет не є ані об`єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, ні об`єктом чи оператором критичної інфраструктури в розумінні статті 46 КЗпП України, а відтак він як роботодавець не вправі відстороняти працівників від роботи на час проведення службової перевірки.

Крім того, в оспорюваному наказі не зазначено, що службова перевірка проводиться безпосередньо стосовно ОСОБА_1 , тому відсторонення цієї особи на період службової перевірки є безпідставним.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 24 грудня 1999 року N 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, такий працівник має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 (провадження № 61-13444св19)).

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Позивачем наданий розрахунок з якого встановлено, що за два місяці, що передують дню відсторонення від роботи, позивач відпрацював 35 робочих днів. В період з 10.07.2024 по 23.07.2024 перебував у щорічній відпустці. З довідки про розмір заробітної плати № 382 встановлено, що загальна сума заробітної плати за останні два місяці, що передують дню відсторонення від виконання посадових обов`язків без збереження заробітної плати складає 10 3206 грн. 55 коп.

Розмір середньоденної заробітної плати визначений як: 103206,55 грн./35 відпрацьованих днів, що дорівнює 2948 грн. грн. 76 коп. в робочий день. Позивач був відсторонений від займаної посади з 27.09.2024 по 25.10.2024, що становить 20 робочих днів, Отже, сума середньоденної заробітної плати множимо на кількість днів відсторонення і отримуємо суму середнього заробітку, що підлягає стягненню (2948,76 грн.*20 днів відсторонення = 58975 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн 20 коп.

Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 58 975,20 грн., а тому перевіривши правомірність таких нарахувань суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення його з відповідача на користь позивача.

Щодо оскарження наказу від 06.09.2024 № 578 в частині створення комісії з проведення службової перевірки, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно Положення, Університетська клініка Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова заклад охорони здоров`я, який є лікувально-навчально-науковим структурним підрозділом Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова.

Директор Університетської клініки безпосередньо підпорядковується ректору закладу вищої освіти та діє на підставі цього Положення та відповідної довіреності (доручення).

Згідно наказу ректора Вінницького національного медичного університету ім.. М.І. Пирогова від 06.09.2024 року за №578 створено комісію з проведення службової перевірки закупівлі дизельного пального для потреб Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова. Комісії наказано провести службову перевірку публічної закупівлі дизельного пального для потреб Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова в період з 27.09.2024 року по 25.10.2024 року, за результатами проведеної перевірки скласти акт.

При розгляді справи суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 і підстави для відступлення від неї відсутні.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до статті 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Надане відповідачем Положення про порядок проведення внутрішнього службового розслідування, затверджене ректором Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова не містить підстав для проведення службової перевірки, що не виключає її проведення на підстави загальних норм трудового законодавства.

Відмінність між поняттями «службова перевірка» і «службове розслідування» полягає в тому, що службова перевірка - комплекс заходів, які здійснюються з метою перевірки інформації про вчинення дисциплінарного правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни. Водночас службове розслідування це комплекс заходів, які здійснюються з метою з`ясування обставин вчинення дисциплінарних правопорушень, уточнення причин та умов, що сприяли їх вчиненню, та ступеня вини.

Отже службова перевірка може бути ініційована і призначена роботодавцем власне для перевірки підстав проведення службового розслідування.

Натомість проведення службових розслідувань здійснюється, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання працівниками посадових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело заподіяння значної матеріальної чи моральної шкоду підприємству, громадянинові, державі; у разі недодержання працівниками законодавства України; на вимогу працівника з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником підприємства. Службове розслідування проводиться з відстороненням відповідного працівника від виконання його посадових обов`язків за посадою або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником підприємства. Керівник підприємства, що призначив службове розслідування, контролює хід його проведення, забезпечує членів комісії всіма потрібними для нормальної діяльності умовами, документальними матеріалами. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право в будь-який момент узяти в ньому участь, пояснювати факти, робити заяви, подавати відповідні документи і порушувати клопотання про залучення нових документів, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб, причетних до справи.

Установивши, що проведення службової перевірки відповідно до оскаржуваного наказу переслідувало легітимну мету перевірку обставин проведення закупівлі дизельного пального для Університетської клініки, встановлення наявності чи відсутності підстав для призначення у зв`язку з цим службового розслідування, й, сама по собі (без відсторонення працівника на час її проведення від посади без збереження заробітної плати) не порушує прав, свобод та охоронюваних законом інтересів працівника, її призначення є правом роботодавця, й не дає підстав для скасування наказу в цій частині.

До подібних висновків прийшов Верховний Суд в постанові від 20 травня 2019 року у справі № 553/4454/15-ц (провадження № 61-44452св18), постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 552/2129/22 (провадження № 61-4325св23).

При цьому, як зазначає сам ОСОБА_1 , організацію та проведення закупівель у ВНМУ ім. М.І. Пирогова здійснюють через відділ державних закупівель та через уповноважену особу за організацію та проведення державних закупівель ОСОБА_4 , а позивач лише підписав заявку на закупівлю, тобто перевірка проводилася не конкретно щодо нього, а за фактом проведення закупівлі.

При цьому саме по собі прийняття керівником рішення про створення комісії з проведення службової перевірки не має жодних правових наслідків та не порушує права працівника, оскільки правом працівника залишається оспорювати результати такої перевірки.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти перший, четвертий частини першої статті 376 ЦПК України).

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 заявляв одну вимогу немайнового характеру (визнання протиправним наказу, яка складається із вимог: створення комісії з проведення службової перевірки та відсторонення від роботи) та одну вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 58 975,20 грн.), тому підлягав до сплати судовий збір 2422,40 грн (1211,20 грн +1211,20 грн) за подання позовної заяви.

В свою чергу, апеляційна скарга подана в електронній формі через систему «Електронний суд» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, відтак розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі складає 2 906,88 грн (2422,40 х 150% х 0.8 = 2 906,88 грн).

Оскільки за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції - позовна вимога майнового характеру підлягає задоволенню повністю, а позовна вимога немайнового характеру (визнання протиправним наказу) підлягає задоволенню частково (задоволено в частині відсторонення), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог 1453,44 грн (1211,20+605,60)=1816,80 х 0.8 = 1453,44 грн) судового збору за подання позовної заяви.

Водночас, з позивача на користь відповідача слід стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог 726,72 грн (1211,20 х 0.8 х 150% ? 2 = 726,72 грн) судового збору за подання апеляційної скарги.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України).

Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача різницю понесених судових витрат у розмірі (1453,44 грн - 726,72) = 726,72 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова про визнання протиправним наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати наказ Вінницького національного медичного університету ім. М.І.

Пирогова від 27.09.2024 №672/к/тр «Про створення комісії з проведення службової

перевірки та відсторонення від роботи працівників Університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова» в частині відсторонення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків без збереження заробітної плати протиправним та скасувати його.

Стягнути із Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова (, м. Вінниця, вул. Пирогова, 56) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 58 975 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 20 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із Вінницького національного медичного університету ім. М.І.

Пирогова на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 726 (сімсот двадцять шість) грн. 72 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. М. Стадник

В. В. Сопрун