ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3618/25
провадження № 2-о/753/238/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті

"11" березня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сташкова Анастасія Григорівна про встановлення проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року адвокат Глухенький Олександр Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з червня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2025 позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Розглянувши подані до суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за заявою слід відмовити за наступних підстав

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 3 цієї Постанови, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової А.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, після смерті ОСОБА_2 №200/2021, заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 подали ОСОБА_3 (мати заяниці), ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку вбачається спір, який має розглядатися в порядку позовного провадження, оскільки з заяви та доданих документів вбачається спір про право на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, факт, встановити який просить заявник, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання, слід відмовити.

Керуючись ст. 186, 260, 293, 315, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання.

Роз`яснити стороні заявника, що із вказаними вимогами слід звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Якусик