11.03.2025 Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/2082/25
Провадження № 2/644/2278/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОБУТТЕХ» про визнання протиправної відмови у задоволенні заяви про звільнення, зобов`язання звільнити, стягнення заборгованості, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

У С Т А Н О В И В:

Позивачем, 10.03.2025 року, подано до суду відповідну позовну заяву. Позивачем заявлено вимоги про визнання протиправної відмови у задоволенні заяви про звільнення, зобов`язання звільнити, стягнути заборгованість в сумі 66479,94 гривні, яка складається з вихідної допомоги в сумі 42300,00 грн, заборгованості по заробітній платі в сумі 6069,12 грн, компенсації за невикористану відпустку в сумі 18110,82 грн, а також стягнути середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку.

Дослідивши подану позовну заяву та додані до неї докази, вважаю, що заява не в повній мірі відповідає вимогам ЦПК України, у зв`язку із чим підлягає залишенню без руху.

Відповідно до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту заяви. До заяви подаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) зробила такий висновок, що пільга щодо сплати судового збору передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Окрім того, середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

А отже, позивачі із позовними вимогами, які пред`явлені з приводу трудових правовідносин, в тому числі стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мають здійснити сплату судового збору у такій справі в усіх судових інстанціях під час розгляду таких справ.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивачем визначено 2 вимоги немайнового характеру в частині визнання протиправною відмови в задоволенні заяви про звільнення та зобов`язання звільнити з посади, а також 2 вимоги майнового характеру в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідній допомозі та компенсації за невикористану відпустку, розмір якої визначений в 66479,94 гривні, а також стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, розмір якого позивачем не визначено. Ціна позову позивачем зазначена 66479,94 гривні.

За майновою вимогою про стягнення заборгованості в сумі 66479,94 гривні, яка складається з вихідної допомоги в сумі 42300,00 грн, заборгованості по заробітній платі в сумі 6069,12 грн, компенсації за невикористану відпустку в сумі 18110,82 грн, позивач звільнений від сплати судового збору в силу п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Що стосується двох вимог немайнового характеру, вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, позивач повинен сплатити судовий збір. Згідно п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається - у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується. Всупереч вимогам п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить суми середнього заробітку, що підлягає виплаті, не наведено її обґрунтованого розрахунку.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною собою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з підпунктом 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви не майнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, за заявлені вимоги немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в сумі 1211,20 грн за кожну вимогу, та враховуючи, що зі змісту поданої позовної заяви неможливо встановити ціну позову за вимогою майнового характеру, станом на день звернення до суду, заявник зобов`язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку з наданням відповідних доказів, сплативши судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, позивачем не дотримано вимог ч.4 ст.177 ЦПК України при подачі позову, документи, що підтверджують сплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру, за вимогу майнового характеру не були надані, не було наведено розрахунок та не визначено розмір середнього заробітку, доказів про наявність пільг про звільнення від сплати судового збору не було надано, не подавалось заяв в порядку ст. 136 ЦПК України.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно привести позов у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме визначити ціну позову з урахуванням вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, навести розрахунок суми середнього заробітку, сплатити судовий збір за 2 вимоги немайнового характеру, 1 вимогу майнового характеру, про що подати до суду відповідні документи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви. У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОБУТТЕХ» про визнання протиправної відмови у задоволенні заяви про звільнення, зобов`язання звільнити, стягнення заборгованості, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, - залишити без руху.

Повідомити про це позивача та надати строк у п`ять днів з часу отримання ухвали для усунення недоліків, та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків, а також неподання про це відповідних документів у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Бугера