ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/2052/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2025 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караул О.А., за участю секретаря судового засідання Пелих І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника Пека З.О. звернувся позивач ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Позивач зазначив, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано у 2012 році. Сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі у житті доньки не приймає та матеріальної допомоги не надає. Наразі донька продовжує навчання, через що не має змоги сама себе забезпечувати, тож потребує матеріальної допомоги. Позивач має ще одну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і забезпечувати обох дітей їй вкрай важко. Натомість відповідач має постійний дохід і можливість базово допомагати доньці.

На основі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , 2006 р.н. в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою суду від 25.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , розглядати справу постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

26.12.2024 до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Тож, 08.01.2025 ухвалено заяву відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, задовольнити та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

18.01.2025 до суду надійшла письмова заява представника позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. У заяві зазначено, що батько ОСОБА_2 зовсім не спілкується з донькою від того моменту, як дівчины виповнилось 18 років; не цікавиться її життям, зокрема навчанням. Так, вартість навчання ОСОБА_5 за рік становить суму 25 200.00 грн. Окрім того, мати забезпечує доньку усім необхідним, що є фінансово затратним, тож ОСОБА_5 потребує фінансової допомоги ще й з боку батька. На доказ додано копії: договору № 58/24 від 12.08.2024; направлення на оплату суми за навчання; та дві квитанції про оплату навчання;

Ухвалою суду від 18.02.2025 закрито підготовче провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.2025.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився; 10.03.2025 надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, у якому зауважив, що наразі він є безробітним, але має обов`язок щодо утримання доньки, яка продовжує навчання. Тому, батько визнав позов частково у частині 1/6 частини від усіх видів його заробітку. Пояснив, що факт утримання самим позивачем їхній спільній дитині ОСОБА_5 ні чим не підтверджено, через що вважає обсяг позовних вимог завищеним та таким що не відповідає сутності позову. На доказ додано копію трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи містять копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 15.04.2005 про реєстрацію шлюбу родини ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 23.05.2006. Батьками дитини записано: ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Дівчина зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про що додано копію витягу з реєстру територіальної громади сформованого 06.08.2024.

З довідки № 23 виданої деканом факультету економіки та соціальних комунікацій Дніпровського державного технічного університету від 19.09.2024 встановлено, що ОСОБА_3 дійсно є студенткою факультету економіки та соціальних комунікацій 1 курсу групи МЕН-24-1д денної форми навчання для здобуття ступеню бакалавра Дніпровського державного технічного університету, ІУ рівня акредитації. Навчається за контрактом. Стипендії не отримує. Наказ про зарахування № 405 від 17.08.2024. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028.

Окрім того, з доданих представником позивача додаткових доказів вбачається, що між замовником ОСОБА_1 та виконавцем Дніпровським державним технічним університетом 12.08.2024 укладено договір № 58/24 про надання освітніх послуг між Дніпровським державним технічним університетом та фізичною особою, де одержувачем зазначено ОСОБА_3 . Розділом 5 договору встановлено плату за надання освітніх послуг та порядок розрахунків. Так вартість освітньої послуги за весь час навчання становить 100 800.00 грн. Також додано копію направлення студенту ОСОБА_3 для оплати суми 12 600.00 грн на відшкодування витрат на навчання; квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № на суму 3000.00 грн., де платником є ОСОБА_3 та копії квитанції з Інтернет-банку «Приват24» про оплату ОСОБА_1 суми 9600.00 грн як плати за навчання ОСОБА_3 .

Окрім того, з наданої копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_2 , судом встановлено, що його звільнено з Національної поліції України, про що 14.01.2025 зроблено відповідний запис.

Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ст. 200 Сімейного кодексу України), зокрема, відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України)

Частиною 5 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, позивачка, підтверджуючи це доказами, вказує, що їхня спільна дочка ОСОБА_5 досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, вона продовжує навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, зокрема, коштів на оплату вартості навчання.

Відповідно до ч. 1ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів у 1/6 частині від його заробітку (доходу) щомісячно визнав, так само як визнав і можливість ним утримувати доньку на період навчання в такому розмірі до досягнення нею двадцяти трьох років.

З матеріалів справи встановлено, що вартість платної освітньої послуги яку отримує позивач становить 25 200.00 грн за навчальний рік (вартість всього строку навчання 100 800.00 грн ділимо на строк надання освітньої послуги тобто 4 роки = 25 200.00 грн на рік або 12 600.00 грн за семестр).

Разом із тим, відповідач не працює та проживає у м. Гнівань Вінницького району Вінницької області. Тому при наявності рішення суду про стягнення аліментів та відкритому виконавчому провадженні, аліменти, які будуть стягнуті з боржника, будуть розраховані виходячи із середньої заробітної плати по регіону за відповідний місяць, що передбачено СК України.

З інформаційної сторінки вебпорталу Пенсійного Фонду України встановлено, що показник середньої заробітної плати за 2025 рік у Вінницькій області становить суму 18 660.32 грн. Тож, суд зауважує на тому, що навіть 1/6 частина від середньої заробітної плати у Вінницькій області буде достатнім задля задоволення потреб оплати навчання ОСОБА_5 .

При цьому, законодавством України передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Тож, мати дівчинки має такий самий обов`язок щодо утримання своєї доньки, яка наразі продовжує навчання, як і відповідач у справі, а отже на відповідача не може бути покладено обов`язку щодо покриття всієї суми витрат, пов`язаної з навчанням доньки.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач ще не досягла віку 23 років і продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Таку матеріальну допомогу (саме на оплату навчання його повнолітньої доньки) батько погодився їй надавати у розмірі 1/6 частини від свого заробітку (доходу) про що він написав у своїй письмовій заяві.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені докази по справі, суд вважає, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки як встановлено судом такий розмір аліментів повністю здатний задовольнити потреби його доньки, пов`язані з навчанням і будь-який більший розмір аліментів, з огляду на встановлені обставини є необґрунтованим.

За ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

На підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1 211.20 грн.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354, 430 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 07 листопада 2024 року на період її навчання в Дніпровському державному технічному університеті, але не більше як до досягнення донькою 23 років.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

Допустити до негайного виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: О. А. Караул