Справа № 931/28/25
Провадження № 2/931/84/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 березня 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,

за участю: секретаря - Проскуненкової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

13 січня 2025 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 укладено кредитні договори: 19.06.2017 - кредитний договір № 01, за яким позичальнику видано кредит у сумі 53200 грн.; 10.07.2020 року - кредитний договір №501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 94870 грн..

Зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 склала:

1)по кредитному договору від 19.06.2017 № 01 84672,63 грн., з яких: 53163,94 грн. - заборгованість за кредитом; 31508,69 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією;

2)по кредитному договору від 10.07.2020 № 501- 33904,73 грн, з яких: 19757.11 грн. - заборгованість за кредитом; 5.76 грн. - заборгованість процентами; 14141,86 грн. - заборгованість за комісією.

Тобто загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами станом на 31.10.2024 склала 118577,36 гривень.

Таким чином, відповідач порушив законні права та інтереси АТ «ПУМБ», які підлягають захисту у судовому порядку.

Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами №01 від 19.06.2017 р. та № 501 від 10.07.2020 р. у загальному розмірі 118577,36 грн, а також судові витрати.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 28 січня 2025 року позовну заяву АТ «ПУМБ» залишено без руху (а.с. 110-111).

Відповідно до заяви від 05.02.2025 року АТ «ПУМБ» уточнено, що позовні вимоги в даній справі пред`явлено саме до ОСОБА_1 (а.с. 113).

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 06 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 120 зворот). Одночасно у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо винесення судом заочного рішення (а.с. 6).

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 122), враховуючи, що згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1038482 від 16.01.2025 року (а.с. 106) та відповіді Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області на запит суду про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача - ОСОБА_1 (а.с. 109) зареєстроване місце проживання відповідача не встановлене. Будь-яких заяв чи клопотань, відзиву від нього до суду не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 червня 2017 року відповідач ОСОБА_1 підписав Заяву №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.14).

У вказаній Заяві зазначено, що підписанням цієї заяви ОСОБА_1 беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.

У розділі «Кредитна картка» зазначеної Заяви вказано, що відповідач просить відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку. Номер кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої) НОМЕР_2 . Крім того, ОСОБА_1 просив Банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 4000 гривень. Розрахунковий день 10 число місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір Мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки. Підписанням Заяви підтвердив, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також, що ознайомлений з правилами користування платіжною карткою, зобов`язується їх дотримуватись.

16 червня 2017 року ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови кредитування, які надає АТ «Перший Український Міжнародний Банк», з якого вбачається, що: сума/ліміт кредиту 4000 грн, строк кредитування - 12 місяців, зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін; спосіб та строк надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення банком; процентна ставка складає 49 %, тип процентної ставки фіксований, реальна річна процентна ставка складає 59,59%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12566,39 гривень (а.с.15).

З довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 01 від 19.06.2017 року, боржник ОСОБА_1 , вбачається, що сума кредитного ліміту по рахунку НОМЕР_3 UAH зі ставкою 49 відсотків змінювалася з 4000 гривень (19 червня 2017 року, встановлення кредитного ліміту) до 53 200 грн (26 травня 2023 року, збільшення кредитного ліміту) (а.с.60).

Як вбачається з виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 UAH та по особовому № НОМЕР_3 UAH, відповідач ОСОБА_1 використовував встановлений йому на підставі кредитного договору № 01 від 19.06.2017 року кредитний ліміт, шляхом сплати послуг та товарів, а також частково повертав позивачу витрачені кредитні кошти (а.с. 77-82, 83-89).

Таким чином, позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» належним чином виконав умови кредитного договору № 01 від 16.06.2017 року та відкрив відповідачу ОСОБА_1 кредитний рахунок, надав кредитну картку та встановив на ній кредитний ліміт, з метою користування останнім кредитними коштами.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором № 01 від 19.06.2017 року, станом на 31 жовтня 2024 року, відповідач за вказаним кредитним договором має заборгованість у загальній сумі 84 672 гривні 63 копійки, з яких: 53163 гривні 94 копійки - заборгованість по сумі кредиту; 31508 гривні 69 копійок - заборгованість за відсотками (а.с.66-71).

Крім того, 10.07.2020 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 було підписано Заяву № №501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якої відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 94870 грн, строком на 24 місяці, розмір процентної ставки - 0,010% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99 %. Спосіб надання споживчого кредиту - банківський переказ (а.с. 12).

У Заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО) вказано, що клієнт підписанням цієї заяви підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщену на сайті ПАТ «ПУМБ» (pumb.ua), в повному обсязі з урахуванням умов наданих усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх), погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги в тому, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписанням Заяви підтримує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

З наданого позивачем Паспорту споживчого кредиту встановлено, що він містить основні умови кредитування, а саме: тип кредиту; суму(ліміт) кредиту; строк кредитування; спосіб та строк надання кредиту; тип процентної ставки; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, та інше (а.с. 13).

У п. 4 Паспорту споживчого кредиту зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зокрема, зазначено, що реальна річна процентна ставка, відсотків річних 76,7303 %, тип фіксована, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,99 %. При цьому в застереженнях до цього пункту вказано, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем ОСОБА_1 ..

Згідно копії платіжної інструкції № TR.42973123.63363.8810 від 10 липня 2020 року, ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 94870 грн за договором № 501 від 10 липня 2020 року (а.с. 61).

Виписка з особового рахунку ОСОБА_1 з 10 липня 2020 року по 31 жовтня 2024 року підтверджує отримання кредитних коштів в сумі 94870 грн, користування коштами та часткового погашення строкової заборгованості (а.с. 72-76).

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року станом на 31 жовтня 2024 року становить 33904,73 грн, з яких:19757,11 грн - заборгованість за кредитом; 5,76 грн - заборгованість по процентам; 14141,86 грн -заборгованість за комісією (а.с. 62-65).

04 листопада 2024 року позивач АТ «ПУМБ» надсилало ОСОБА_1 письмову вимогу, про необхідність погашення заборгованості в сумі 118577,36 грн за кредитними договорами №01 та № 501 (а.с. 55-56).

Крім того, представником позивача долучено до матеріалів справи "Публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення комплексного банківського обслуговування фізичних осіб" (яка діє з 10.06.2025 року та яка діє з 12.06.2019 року) (а.с.22-54).

Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування».

Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанова Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит,- щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного право-відношення.

Згідно з ч. 1, 2 та 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною 1, 2 ст. 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.

Щодо вимог за кредитним договором № 01 від 16 червня 2017 року.

16.06.2017 року АТ «ПУМБ» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали кредитний договір №01 (у вигляді кредитування поточного рахунку позичальника) шляхом підписання Заяви № 01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорта споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу встановлено на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 4000 гривень, який в подальшому неодноразово збільшувався відповідачем протягом строку користування кредитом, (строк кредитування - 12 місяців, зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін; спосіб та строк надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення банком; процентна ставка складає 49 %), і який відповідач зобов`язався повернути, сплатити проценти за користування кредитом на умовах та в строк, встановлений договором.

На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти в користування відповідно до встановлених лімітів, однак, отримані кошти, як і проценти за користування кредитом, своєчасно не повернув, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 01 від 16 червня 2017 року становить 84672,63 грн., з них: 53163,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 31508,69 грн. - заборгованість за відсотками.

Такий розмір заборгованості є обгрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем.

Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 01 від 19 червня 2017 року за тілом кредиту та процентами слід задовольнити.

Щодо вимог за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року.

10.07.2020 АТ «ПУМБ» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали кредитний договір №501 шляхом підписання відповідачем Заяви № 501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Паспорту споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 94 870 грн (строк кредитування - 24 місяці, процентна ставка 0,010% річних, сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 % щомісячно), зобов`язався його повернути, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредитної заборгованості на умовах та в строк, що встановлені кредитним договором.

Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року.

У п. 4 Заяви № 501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 10 липня 2020 року, зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99%.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості міститься й у графіку щомісячних платежів, щомісячна плата складає 2836,61 грн.

При цьому, ні в заяві на приєднання, ні в паспорті споживчого кредиту, які підписані відповідачем ОСОБА_1 , не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного суду, наведеним у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, провадження N 14-53цс21, банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Крім того, згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, наведеним у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, провадження N 61-4202сво22, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

За вищенаведених обставин та наведених норм права, суд приходить до висновку, що положення пункту 4 кредитного договору, укладеного 10 липня 2020 року між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемними. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року в розмірі 14141,86 грн, задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року станом на 31 жовтня 2024 року становить 33904,73 грн, з яких:19757,11 грн - заборгованість за кредитом; 5,76 грн - заборгованість по процентам; 14141,86 грн -заборгованість за комісією (а.с. 62-65).

Водночас, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року відповідач за період з 10 серпня 2020 року по 10 січня 2023 року погасив 75112 грн 89 коп. суми кредиту; за період з 10 липня 2020 року по 31 жовтня 2024 року погасив 9 грн 53 коп. процентів; за період з 10 серпня 2020 року по 29 червня 2023 року відповідачем погашено 53 936 грн 78 коп. комісії за кредитним договором (а.с.62-65).

Із наданих банком розрахунків заборгованості відповідача вбачається, що саме за узгодженими сторонами спору відсотковими ставками у розмірі 0,01% річних розраховано заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за відсотками.

За наведених обставин, оскільки за період з 10 серпня 2020 року по 29 червня 2023 року, банком без належних на те правових підстав була нарахована відповідачу комісія за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року у розмірі 68 078 грн 64 коп., з яких ОСОБА_1 сплачено 53 936 грн 78 коп., які мали бути спрямовані на погашення відсотків (5,76 грн) та заборгованості за тілом кредиту (19757,11 грн), то фактично, враховуючи розмір сплаченої відповідачем в користь банку комісії, у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за тілом кредиту та відсотками за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року.

Отже, за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року відсутня прострочена заборгованість відповідача, яка підлягає стягненню на користь позивача, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ «ПУМБ» в частині вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501 від 10 липня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 01 від 16 червня 2017 року у розмірі 84672 грн 63 коп., з яких: 53163,94 грн. - заборгованість за кредитом; 31508,69 грн. - заборгованість за процентами; в решті позовних вимог відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн).

Оскільки позовна заява з доданими до неї матеріалами представником позивача подана через систему «Електронний суд», при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 4844,80 грн, оскільки заявлено дві позовні вимоги.

Судом задоволено одну позовну вимогу про стягнення заборгованості за одним кредитним договором, в іншій вимозі відмовлено, отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

На підставі ст. ст. 526, 549, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за кредитним договором № 01 від 16 червня 2017 року у розмірі 84672 (вісімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят дві) гривні 63 коп., з яких 53163,94 грн - заборгованість за кредитом; 31508,69 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.03.2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ - 14282829.

Відповідач: ОСОБА_1 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна