Номер провадження: 2/205/1477/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчана Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку суброгації,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку суброгації.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.05.2021 року між ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0465671/01НЕТ. Відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , в тому числі від такого страхового випадку як ДТП.

21.10.2021 року о 19 год. 10 хв. у м. Дніпро на перехресті вул. Велика Діївська вул. Костромська відбулася дорожньо - транспортна пригода за участі транспортного засобу ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (далі Відповідач) та транспортного засобу «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок вищевказаної ДТП, застрахований транспортний засіб «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , отримав значні механічні пошкодження, а його власнику завдано матеріальної шкоди.

Позивач зазначає, що 23.10.2021 року власником пошкодженого транспортного засобу «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 було письмово повідомлено про подію, що має ознаки страхового випадку, а 28.10.2021 року незалежним оцінювачем було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 . 25.11.2021 року на замовлення ПрАТ «СК «Брокбізнес» було складено Звіт № 24643, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 складає: 252 167 грн. 49 коп., а ринкова вартість складає: 151 248 грн. 30 коп.

Далі, 30.11.2021 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою щодо напрямку виплати або доплати страхового відшкодування та надав усі необхідні документи. На підставі вищевказаних документів, ПрАТ «СК «Брокбізнес» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 109 448 грн. 30 коп. ОСОБА_4 . На момент скоєння ДТП, водій ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно інформації бази Моторно транспортного (страхового) бюро України.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодовує позивачу вказані понесені витрати, то останній змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Брокбізнес» суму страхового відшкодування у загальному розмірі 109 448 грн. 30 коп. та судові витрати у вигляду судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Келембет Ілоною Миколаївною було подано письмові пояснення на позовну заяву, у якому такий учасник справи просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень посилається на ту обставину, що стороною позивача не надано достатнього та належного доказу того, що саме ОСОБА_4 було сплачено страхове відшкодування. Так договір добровільного страхування було укладено позивачем з іншою особою, а надана позивачем банківська відомость від 06.12.2021 року за № 2320 отримувач ВАТ Райффайзен Банк «Аваль» - призначення платежу перер.кош. (страх.відш.зг.Відом. № 2320 від 06.12.2021 року до дог. № 11/43-2-1/148 від 17.02.20 р. в т.ч. ком.виплат 1,3% за посл.банку, без ПДВ) не містить підтвердження вказаної обставини сплати саме такій особі страхової виплати.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат Келембет Ілона Миколаївна позовні вимоги не визнала, просила у задоволені позову відмовити у повному обсязі, про що надала відповідну заяву.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 15.10.2024 року витребувано у Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (місце знаходження: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд.3) оригінал для огляду суду та належним чином завірену копію первинного бухгалтерського документу (квитанція, виписка банка, чек, тощо), що підтверджує факт виплати/отримання ОСОБА_4 з боку Страхової компанія «ББС Іншуранс» страхової виплати у розмірі 109 448 грн. 30 коп.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судовим розглядом встановлено, що 05.05.2021 року міжПрАТ «СК «Брокбізнес» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 006-0465671/01НТ добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 .

Відповідно до п.1.1 ст.1 Статуту Страхової компанії «ББС Іншуранс» (нова редакція: Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС Іншуранс») є новим найменуванням Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Брокбізнес», згідно з рішенням Загальних зборів від 13 грудня 2023 року.

Судом також встановлено, що 21.10.2021 року, о 19 год. 10 хв. у м. Дніпро на перехресті вул. Велика Діївська та вул. Костромська, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , перед поворотом ліворуч, не надав дорогу автомобілю «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, в результаті чого скоїв з ним зіткнення. Автомобіль ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , розпочав некерований рух та здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Connect», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.

Судом також встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2022 року встановлена обставина винуватості у настанні вказаної дорожньотранспортної пригоди ОСОБА_1 . Вказана постанова набрала законної сили у передбаченому законом порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі Договору добровільного страхування, власник пошкодженого автомобіля «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , 30.11.2021 року звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою щодо напрямку виплати та /або доплати страхового відшкодування.

Матеріалами справи також підтверджено, що з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , проведено його огляд, про що складено Акт огляду транспортного засобу № 24643 та отримано Рахунок страхового відшкодування від 30.11.2021 року, відповідно до якого вартість ремонту автомобіля «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , склала 109 448 грн. 30 коп.

Матеріалами справи також підтверджено, що на виконання умов Договору страхування та на підставі страхового акту № 99144/1 від 03.12.2021 року, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 99144/1 від 03.12.2021 року, Акту виконаних робіт від 21.10.2021 року, ПрАТ «СК «Брокбізнес» потерпілій особі здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 109 448 грн. 30 коп.

Матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «СК «Брокбізнес» звернулось до ОСОБА_1 із вимогою про виплату страхового відшкодування у розмірі 109 448 грн. 30 коп.

Оскільки відповідач у досудовому порядку на звернення позивача щодо відшкодування понесених страхових виплат не відреагував, такі виплати не компенсував, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Спірні правовідносини, насамперед, врегульовані Законом України «Про страхування», який є спеціальним щодо відносин добровільного майнового страхування, ст. 102 якого визначила порядок та умови здійснення страхових виплат.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст. 118 ЦК України).

Разом із покладанням на винну особу обов`язку з відшкодування шкоди правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої безпосередньо потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою (ст.ст. 1166, 1188 ЦК України).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених ст. 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Таким чином, правовідносини, які виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування - засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні, що у даному випадку підлягають застосуванню норми матеріального права, засновані на суброгації, а саме ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

А тому відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до Акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ББС Іншуранс» після виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту в межах фактичних витрат дійсно перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду в межах суми страхової виплати (страхового відшкодування), тобто до Відповідача.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд зазначає, що згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку Потерпілий виступає кредитором стосовно Винуватця ДТП та його Страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18) та від 03 грудня 2020 року у справі № 352/1384/18 (провадження № 61-19013св19).

При цьому відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)

Однак матеріалами справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , не була застрахована, а відтак відповідач не мав відповідного страхового забезпечення своєї відповідальності, у зв`язку із чим у жодного страховика не виник обов`язок з відшкодування потерпілому шкоди, завданої внаслідок ДТП з вини відповідача.

Саме тому, у зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки його відповідальність жодним чином не була застрахована.

За змістом частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика відповідача.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц (провадження № 61-4463св18), від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц (провадження № 61-34581св18).

В даному випадку позивачем заявлено до відшкодування відповідачем 109 448 грн. 30 коп. грн. виплаченого страхового відшкодування, і розрахунок та підстави нарахування саме такої суми збитків стороною відповідача не спростована.

Верховний Суд у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 645/6088/18 (провадження № 61-8502св21) зазначив, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

В силу ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 21.10.2021 року, о 19 год. 10 хв., як володільця джерела підвищеної небезпеки у вигляді транспортного засобу ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , доведена в силу вищевказаної процесуальної норми закону

Враховуючи, що вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок його пошкодження в ДТП, яка сталася з вини відповідача підтверджена матеріалами справи, зокрема Акт огляду транспортного засобу № 24643 та отримано Рахунок страхового відшкодування від 30.11.2021 року, і така сума збитків не спростована відповідачем і фактично погашена виплатою страховика,АТ «СК «ББС Іншуранс» має право вимагати стягнення з відповідача страхове відшкодування, виплачене позивачем, що становить 109 448 грн. 30 коп.

Суд також відхиляє доводи сторони відповідача з того приводу, що договір добровільного страхування укладено з іншою особою, на користь якої було здійснено страхове відшкодування. Адже об`єктом такого договору є майно ««Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , і зміна власника такого майна жодним чином не припиняє дію самого договору страхування.

Обставина фактичної виплати такої страхової суми підтверджується первинними бухгалтерськими документами, зокрема платіжним дорученням та банківською випискою по рахунку, і такі докази стороною відповідача не спростовані, то суд доходить про те, що суброгаційне право страхової в даному випадку підлягає захисту у судовому порядку шляхом стягнення із відповідача суми збитків в порядку суброгації. У зв`язку із чим суд задовольняє позов у його повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 4,6,10,12,13, 81-83, 141, 247, 263-264268, 272 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку суброгації задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (місце знаходження: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд.3, код ЄДРПОУ 20344871) в порядку суброгації суму завданих внаслідок ДТП збитків у загальному розмірі 109 448 грн. 30 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (місце знаходження: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд.3, ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мовчан Д.В.