Справа № 478/1796/24 Провадження № 2/478/70/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Іщенко Х.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Крюкової О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова команія «Пінг - Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг - Понг» (далі - ТОВ «ФК «Пінг - Понг», Банк, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 24850 грн., судового збору у розмірі 2422,40 та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 25.01.2020 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1029458, відповідно до якого, відповідачці було надано кредит у сумі 7000,00 грн. Укладаючи кредитнийдоговір з ТОВ «Мілоан» відповідач вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладенні кредитного договору. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на потрібну їй суму. Відповідака зі свого боку не виконала умов кредитного договору.

20.08.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 02/08, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача на загальну сумму 24850 грн.

24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг -ПОНГ» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідностідо умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1029458 від 25.01.2020року. Згідно додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Пінг - Понг» становить 24850,00 гривень і складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000,00 гривень; заборгованості завідсотками у розмірі 15750,00гривень; заборгованості за комісією в розмірі 1400,00 гривень та заборгованості за пенею в розмірі 700,00 гривень. Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Пінг - Понг» в розмірі 24850,00 гривень.

Посилаючись на вище зазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість в повному обсязі, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 18.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

31.12.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка позовні вимоги не визнала та просили відмовити в задоволені заявлених позовних вимог в повному обсязі. Заявлену позицію аргументували тим фактом, що відповідачка, не заперечуючи в цілому щодо оформлення договірних відносин (укладання кредитного договору з ТОВ «Мілоан»), заперечує щодо нарахування та стягнення з неї заборгованості за відсотками, комісією та пенею, оскільки згідно із ЗУ № 691-ІХ «Про внесення змін до господарського кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширеню на території України короно вірусної хвороби «COVID-19» позичальник звільняється від обов`язків сплати на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Також посилається на норми ЗУ № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», згідно якого у період дії воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, позичальник звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Крім зазначеного вважає, що позивачем пропущено загальний строк позовної давності та просить застосувати до спірних правовідносин наслідки пропущення відповідачем строків позовної давності. Також відповідачка вважає що заявлені позивачем витрати на правову допомогу є завищеними, не доведеними та необґрунтованими, не відповідають критеріям розумності та не є спів мірними з наданим обсягом послуг.

Також відповідачка надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, з урахуванням аргументів, наведених у відзові на позовну заяву.

10.01.2025 року від позивача до суду надійшло заперечення на відзив та надані витребувані судом належним чином засвідченні копії документів. Позивач підтвердив свої аргументи, викладені у позовній заяві. Додатково зазначив, що позичальник ( ОСОБА_1 ) була належним чином повідомлена з усією необхідною інформацією, необхідної для свідомого вибору пов`язаного з укладанням договору споживчого кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що що на підставі Анкети-заяви на кредит № 1029458 від 23.01.2020 та згідно умов кредитного договору № 1029458 (далі Договір), укладеного 25.01.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , останній був наданий кредит у сумі 7000,00 грн. строком на 30 днів, а позичальник повинна була до 24.02.2020 року повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом й виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, що визначені в договорі.

Комісія за надання кредиту 1400,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. п. 1.5.1 Договору).

Проценти за користування кредитом 5250,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. п. 1.5.2 Договору).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. п. 1.6 Договору).

Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього Договору (п.п.1.6 Договору).

Кредитні кошти надаються відповідачу шляхом переказу на картковий рахунок (п. п. 2.1. Договору).

Отже, сторони узгодили істотні умови Кредитного договору: розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору саме на таких умовах та шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Додатком № 1 до договору є графік розрахунків, згідно з яким до сплати визначено 13650,00 грн., з яких 7000,00 грн - сума кредиту, 5250,00 грн - проценти за користування кредитом, 1400,00 грн - комісія за надання кредиту.

Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 1029458 за ОСОБА_1 мається загальна заборгованість у розмірі 24850,00 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000,00 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 15750,00 гривень; заборгованості за комісією 1400,00 гривень та заборгованості за пенею в розмірі 700,00 грн.

Відповідно п. 6.3 Договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами та Графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч. 6 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» в момент укладення цього договору.

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 Договору).

Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 Договору).

Згідно із п. 7.1 Договору цей договір (з додатками № 1, 2 та Правилами) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно із Платіжним дорученням № 1431797 від 25.01.2020 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача - ОСОБА_1 (MASTERCART № 609632) 7000,00 грн, призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору № 1029458.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах № 524/5556/19 від 12.01.2021 року, № 234/7159/20 від 10.06.2021 року.

Так, судом встановлено, що кредитний договір укладено між сторонами в електронній формі на підставі оформлення та подання відповідачем ТОВ «Мілоан» відповідної анкети-заяви на кредит № 1029458 від 23.01.2020, підписання позичальником одноразовим ідентифікатором та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір.

Оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало

внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ «Мілоан», перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вважає, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 грошові кошти, шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача (на його банківську картку № НОМЕР_1 ) в суммі 7000,00 грн. що підтверджується платіжним дорученням № 1431797 від 25.01.2020 року, тобто остання отримала кредит у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування.

Доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки за кредитним договором № 1029458 від 25.01.2020 року та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань відповідачем суду не надано.

Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулюють кредитні правовідносини.

20.08.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу № 02/08, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінас» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Витягу з додатку до Договору факторингу № 02/08 від 20.08.2020 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1029458 від 25.01.2020 року в сумі 24850,00 гривень, з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 15750,00 гривень сума заборгованості за відсотками, 1400,00 гривень сума заборгованості за комісією та 700,00 грн. заборгованості за пенею.

24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» було укладено Договір факторингу № 1/15.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного Договору факторингу, в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.

Згідно п.1.2 вказаного Договору факторингу, в день підписання такого відповідного реєстру до фактора переходять також права (в тому числі права заставодержателя) за договорами, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржників за основними договорами у разі їх наявності.

Відповідно до п.1.3 зазначеного Договору факторингу, права грошової вимоги вважаються відступленими фактору в день підписання відповідного реєстру. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до фактора останній стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку фактора або клієнта або підписання будь-яких документів.

Згідно Витягу з Додатку до Договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1029458 від 25.01.2020 року у загальній сумі 24850,00 гривень, з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 15750,00 гривень сума заборгованості за відсотками, 1400,00 гривень сума заборгованості за комісією та 700,00 грн. заборгованості за пенею.

Доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 вищевказаної заборгованості як позивачу, так і попередньому кредитору, матеріали справи не містять.

02.09.2024 року за вих № 1029458-АВ, представник ТОВ «ФК «Пінг-Понг» надіслав ОСОБА_2 досудову вимогу про виконання зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 1029458 від 25.01.2020 року року перед кредитором ТОВ «ФК «Пінг-Понг» на загальну суму 24850,00 грн. яка відповідачкою виконана не була.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином ідповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Частиною першою статті 1077 та ст. 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Так, на підтвердження факту набуття ТОВ «Діджи Фінанс та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» права вимоги до відповідачки за кредитним договором, позивач надав копії відповідних документів: договорів факторингу, витягів з реєстрів боржників, актів приймання-передачі, виписок по особовому рахунку боржника.

Копії вказаних документів містять підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги, печатки Фактора та Клієнта, тому на думку колегії суддів, разом з реєстрами боржників, є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 24150,00 гривень, з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 15750,00 гривень сума заборгованості за відсотками та 1400,00 гривень сума заборгованості за комісією.

В частині стягнення пені в сумі 700 грн. суд відмовляє, оскільки така вимога суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Стаття 137 ЦПК України детально описує порядок визначення та відшкодування вказаних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору № 43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 року; додаткову угоду № 1029458 до договору № 43657029 про надання правової допомоги від 11.11.2024 року; копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 11.11.2024 року на загальну суму 6000,00 грн.; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Пінг-Понг» щодо стягнення кредитної заборгованості від 11.11.2024 року на загальну суму 6000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 826/1216/16 та номером провадження 11-562ас18, й додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 755/9215/15-ц та номером провадження 14-382цс19.

Відповідач ОСОБА_1 заявила клопотання про відмову в стягненні розміру витрат на професійну правничу допомогу, в зв`язку із їх завищенням.

Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову, час, витрачений вказаним адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, зазначеного в детальному розрахунку наданих правничих послуг, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для його виконання фахівцем у галузі права, зважаючи на численні однотипні справи в судах України за позовом ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ ПОНГ» про стягнення заборгованості за кредитним договором, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що сума 6 000 грн. не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4 000 грн., що буде за даних обставин справи співмірним і розумним розміром відшкодування таких.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (97,18 %).

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг - Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг - Понг» заборгованість за кредитним договором кредиту № 1029458 від 25.01.2020 року у розмірі 24150 (двадцять чотири тисячі сто п`ятдесят) грн., з яких: 7000 (сім тисяч) грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15750 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 1400 (одна тисяча чотириста) грн. - заборгованості за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг - Понг» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2354 (дві тисячі триста п`ятдесят чотири) грн. 080 (вісім) коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотирьох тисяч) гривень.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг - Понг» заборгованості за пенею відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Відомості про сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг - Понг», місце знаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346.

відповідач - ОСОБА_1 , НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Х.В. Іщенко