Справа № 466/9873/22 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/2787/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Псярук О.В.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2024 року в складі судді Свірідової В.В. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

06.12.2022 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення коштів.

Просив стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 вартість відшкодування збитків у розмірі 126 887,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 14.02.2022 о 19:30 год. на автомобільній дорозі «Західний обхід м. Львова», с.Зимна Вода, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті не виконав вимоги світлофорного об`єкту та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що перетинав перехрестя на зелений сигнал, порушивши вимоги п.п. 8.7.3.Є, 16.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2022 року у справі № 466/4769/22 відповідача визнано винуватим у вчиненні ДТП. Вартість матеріального збитку автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 становить 256 887,40 грн. 29 листопада 2022 року страховою компанією виплачено позивачу 130 000,00 грн. Зважаючи на ліміт відповідальності страхової компанії з відшкодування збитку - різниця в розмірі 126 887,40 грн підлягає стягненню з відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 126 887,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1 268,87 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_3 є фізично знищеним виходячи з того, що вартість ремонту перевищує вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо вартість відновлювального ремонту є явно вищою від його вартості, то такий автомобіль вважається фізично знищеним, і в такому разі розмір матеріальної шкоди визначається виходячи з вартості транспортного засобу до ДТП, що є у цій справі. Таким чином позивач вправі претендувати саме на різницю вартості матеріального збитку (який дорівнює вартості авто до ДТП) та коштів виплачених страховою компанією та вартості автомобіля після ДТП, що вартість пошкодженого автомобіля становить 46320,88 грн. Незважаючи на вказані обставини, суд першої інстанції невірно дав оцінку доказам у справі. Зокрема не взято до уваги висновок автотоварознавчої експертизи і встановлену залишкову вартість автомобіля. Крім того, не взято до уваги норми матеріального права, які слід було застосовувати до даних правовідносин.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким ухвалити нове судове рішення, яким позов задоволити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 46 320,88 грн, завдану майну в результаті ДТП. В решті позов залишити без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити. Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задововольнити.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Судом встановлено, що 14.02.2022 о 19:30 год. на автомобільній дорозі «Західний обхід м. Львова», с.Зимна Вода, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті не виконав вимоги світлофорного об`єкту та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що перетинав перехрестя на зелений сигнал, порушивши вимоги п.п. 8.7.3.Є, 16.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2022 року у справі №466/4769/22 відповідача визнано винуватим у вчиненні ДТП. Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили(а.с.5).

Транспортний засіб відповідача застрахований у Приватному акціонерному товаристві Акціонерна страхова компанія "Скарбниця", поліс цивільно - правової відповідальності № АР5941105. Термін дії страхового полісу до 09.11.2022. Згідно полісу цивільно - правової відповідальності ліміт відповідальності страхової компанії становить 130 000, грн (а.с.24).

Згідно звіту № 759/22 про оцінку автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку автомобіля становить 256 887,40 грн (а.с.9-23).

29 листопада 2022 року страховою компанією виплачено ОСОБА_3 130 000,00 грн(а.с.55).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2023 року призначено судову автотоварознавчу експертизу у цій справі. Перед експертом поставлено наступне питання: - Яка залишкова (утилізаційна) вартість автомобіля марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 станом на день проведення експертизи?

Відповідно до висновку експерта №1796/24 судової автотоварознавчої експертизи, залишкова вартість автомобіля марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на момент проведення експертизи становить 80 566,52 грн (а.с.96-109).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела та зважаючи на ліміт відповідальності страхової компанії з відшкодування збитку, різниця у розмірі 126 887,40 грн підлягає стягненню з відповідача.

Суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про те, що саме на відповідача, як винуватця ДТП має покладатися відповідальність за завдану шкоду, однак визначаючи розмір відповідальності відповідача, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій особі різниці між фактичним розміром шкоди, завданої його автомобілю у ДТП, і страховою виплатою, яка підлягала виплаті потерпілому, апеляційний суд виходить з наступного.

Пунктом 30.1. статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пункту 30.2. статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищений, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту №759/22, ринкова вартість автомобіля Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , у непошкодженому стані складала 256 887,40 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 418 642,34 грн, відтак ремонт цього автомобіля вважається економічно необґрунтованим, а тому розмір завданого позивачу матеріального збитку слід розраховувати як різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №1796/24, залишкова вартість автомобіля марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на момент проведення експертизи становить 80 566,52 грн.

При цьому, позивач залишив собі пошкоджений після ДТП автомобіль «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 .

За таких обставин, ОСОБА_5 має право на стягнення з ОСОБА_1

46 320,88 грн у відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 (256 887,40 грн (вартість автомобіля до ДТП) 130 000 грн (сума страхового відшкодування) 80566,52 грн (залишкова вартість пошкодженого автомобіля)).

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити позивачеві в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження ТЗ, 46 320,88 грн.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції належної правової оцінки не надав та помилково дійшов висновку про задоволенні позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 46 320,88 грн.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.1. ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 1 268,30 грн, проте враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 36,5%, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача становить 462,93 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 46 320,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 462,93 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено:07.03.2025

Головуючий

Судді