Справа № 304/2778/24 Провадження № 2/304/269/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/2778/24 за позовом ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права на земельну частку (пай),

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 земельної частки (пай) відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0119417, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай по КГСП ім. І.Франка за № 87.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина. Згідно з свідоцтвом про права на спадщину за законом від 11 липня 2003 року спадкоємцями майна після померлої ОСОБА_3 в рівних частинах є ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке видавалося свідоцтво, складалося також із права на земельну частку пай, посвідченого сертифікатом НОМЕР_1 , виданого Перечинською райдержадміністрацією на підставі розпорядження цієї ж адміністрації за № 146 від 12 червня 1997 року на землі, що перебувають у колективній власності КГСП ім. І.Франка розміром 2.1 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 87 від 11 лютого 2002 року.

Позивач указує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його рідний брат ОСОБА_2 помер, про що було видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . Заповіт на випадок своєї смерті останній не залишив, дружини та дітей він не мав. Відтак, позивач, як спадкоємець другої черги спадкування за законом, отримав право на спадок, а саме житловий будинок та право на 1/2 частину на земельну частку пай згідно з сертифікатом серії ЗК № 0119417.

Рішенням Перечинського районного суду від 29 вересня 2020 року було встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я померлої ОСОБА_3 втрачений, тому позивач просить позов задовольнити.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. При цьому, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити.

Представник відповідача подав через канцелярію суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову. Також просить суд розглянути справу за його відсутності.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Судом встановлені такі фактичні обставини.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, про що зроблено запис № 20. Вказаний факт підтверджено Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке повторно видане 03 липня 2003 року.

Померла ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай), посвідченої сертифікатом НОМЕР_1 , виданого Перечинською райдержадміністрацією на підставі розпорядження цієї ж адміністрації за № 146 від 12 червня 1997 року на землі, що перебувають у колективній власності КГСП ім. І.Франка, розміром 2.1 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 87 від 11 лютого 2002 року.

Відповідно до свідоцтва про права на спадщину за законом від 11 липня 2003 року спадкоємцями майна після померлої ОСОБА_3 в рівних частинах є ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_2 .

Також з свідоцтва про право на спадщину за законом слідує, що у Книзі 3 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається Перечинською райдержадміністрацією Сімерської сільської ради колективного сільськогосподарського підприємства ім. І.Франка, внесено зміни у графу власник сертифікату та зазначено прізвище « ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ».

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Перечин Закарпатської області, про що складено актовий запис №102. Вказаний факт підтверджено Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 06 червня 2019 року.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2020 року у справі №304/929/20, яке набрало законної сили, встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був рідним братом ОСОБА_1 (позивача у справі), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Перечинська державна нотаріальна контора листом від 17 січня 2025 № 10/01-16 повідомила суд про заведення за заявою ОСОБА_1 спадкової справи № 86/2019 від 02 грудня 2019 року за померлим ОСОБА_2 .

Позивачу було відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай), що підтверджується листом приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу від 31 жовтня 2024 року за № 547/01-16.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов до таких висновків.

За приписами статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статей 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості, а тому порушене право позивача підлягає захисту.

При цьому, відповідно до частини першої Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» від 08 серпня 1995 року № 720/95 сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості), при цьому позивач успадкував право на земельну частку (пай), а тому за ним може бути визнано лише право на земельну частку (пай), а не право власності на неї, отже вимога про визнання права власності на земельну частку (пай) заявлена передчасно, що є підставою для частково задоволення позову.

Цей спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на 1/2 частину земельної частки (паю) відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0119417, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай по КГСП ім. І.Франка за № 87.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Перечинська міська рада Закарпатської області, ; місцезнаходження: 89200, Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, 16.

Головуюча: Гевці В. М.