Справа № 129/3581/24
Провадження № 2/131/12/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

учасники: позивач ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 із зазначеним позовом, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 2,0057 га, призначена для ведення особистого селянського господарства. Вказана ділянка знаходиться на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, у якому зазначила, що спадкоємицею цієї земельної ділянки є її донька ОСОБА_1 . Однак позивачка пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. Серед таких причин вона зазначає значний стрес, викликаний смертю матері, витрачений час на організацію поховання, складне матеріальне становище, відсутність стабільного доходу, а також правову необізнаність щодо необхідності подання відповідної заяви про прийняття спадщини у встановлений строк.

Позивачка зазначає, що через вказані обставини не мала можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини просить суд визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, ОСОБА_3 , поважними, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на чотири місяці.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримала просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що матір`ю позивачки ОСОБА_4 є ОСОБА_3 згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 23.01.1975 (а.с. 6).

ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 03.02.1994 (а.с. 7).

Мати позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області 15 березня 2022 року (а.с. 9).

ОСОБА_3 належала земельна ділянка призначена для ведення особистого селянського господарства площею 2,0057 га, яка розташована на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН 057752 від 06.10.2004 р. (а.с. 12).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, за яким земельну ділянку, площею 2,0057 га, розташована на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 (а.с. 10).

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом встановлено, що позивачка пропустила строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 по справі №686/5757/23 зазначила, що з урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №520/10377/17, від 11 серпня 2021 року у справі №720/1079/19, від 22 січня 2020 року у справі №592/18695/18,від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі N 361/8259/18 та багатьох інших.

Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною.

Як вбачається із позовної заяви, причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначає витрачений час та зайнятість, у зв`язку із організацією поховання матері, пережитий значний стрес у зв`язку із втратою близької людини, важке матеріальне становище та відсутність необхідних коштів для оформлення своїх спадкових прав через відсутність стабільного джерела доходів, правова необізнаність з питань юридичного оформлення своїх прав спадкоємиці на спадщину.

Отже, враховуючи практику Верховного Суду, слід зазначити, що позивачка, будучи спадкоємцем першої черги не має право на поновлення строку для прийняття спадщини з огляду на юридичну необізнаність та відсутність коштів.

Судом також не визнаються поважними наступні причини пропуску строку для прийняття спадщини: витрачений час та зайнятість, у зв`язку із організацією поховання матері, пережитий значний стрес у зв`язку із втратою близької людини, оскільки ці обставини не могли унеможливити звернення позивачки із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, що є значним проміжком часу в порівнянні із процесом поховання. Жодних доказів, які б підтверджували важку хворобу позивачки через пережитий стрес, яка спричинила нездатність вчиняти будь-які дії, суду надано не було.

Статтями 76-80 ЦПК України визначені основні положення про докази, відповідно до яких доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачкою не доведено належними доказами причинно-наслідкового зв`язку між вказаними вище обставинами та неприйняттям нею спадщини в шестимісячний строк.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 11, 12, 13,141, 247, 258,259, 263-265,268, 273,352,354ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 березня 2025 року.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: