Провадження № 2/161/568/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі судового засідання Швед Н.В.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

07.12.2023 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 22.11.2002 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, який рішенням суду від 05.07.2022 року було розірвано. За період перебування у зареєстрованому шлюбі, ними було придбано наступне майно, а саме: земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:001:3379, яка розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка та яка була придбана на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Красневич Л.С.; автомобіль марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1248, дата реєстрації 15.10.2011 року; автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року. Вказане майно було придбане позивачем і відповідачкою у період шлюбу за спільні кошти та зареєстроване на відповідачку. Зазначає, що після розірвання шлюбу позивачу стало відомо, що відповідачка без його згоди відчужила автомобіль марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1248, дата реєстрації 15.10.2011 року, громадянину ОСОБА_5 . Крім того, відповідачка чинить перешкоди у користуванні позивачем іншим майном, що є об`єктом спільної сумісної власності. Вказує, що звернення до суду пов`язане із неможливістю позивача вільно користуватись та розпоряджатись належною йому часткою у спільному майні колишнього подружжя, у зв`язку з чим виникла потреба у поділі майна. Вважає, що вартість автомобіля, який був об`єктом спільної сумісної власності та був проданий відповідачкою після розірвання шлюбу, повинна бути врахована при поділі майна, а кошти, отримані в результаті продажу, підлягають поділу між позивачем та відповідачкою. Вказує, що позивач має право на грошову компенсацію за належну йому частку вартості земельної ділянки у сумі 53684, 84 грн. (107369, 68 / 2), за частку вартості автомобіля FIAT DOBLO у розмірі 60112 грн. (120224 /2) та грошову компенсацію за частку вартості автомобіля MERCEDES-BENZ у сумі 210314, 83 грн. (420 629,66 / 2). Враховуючи наведене, просить суд: 1) в порядку поділу спільного майна подружжя залишити у особистій власності ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:001:3379, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:001:3379, яка розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка, у розмірі 53684, 84 грн.; 3) в порядку поділу спільного майна подружжя залишити у особистій власності ОСОБА_4 автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , рік випуску 2012, об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року; 4) стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , рік випуску 2012, об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року, у розмірі 210314, 83 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1248, дата реєстрації 15.10.2011 року, у розмірі 60112 грн., а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі.

18.12.2023 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд: 1) в порядку поділу спільного майна подружжя залишити у особистій власності ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:001:3379, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:001:3379, яка розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка, у розмірі 53684, 84 грн.; 3) в порядку поділу спільного майна подружжя залишити у особистій власності ОСОБА_4 автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , рік випуску 2012, об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року; 4) стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , рік випуску 2012, об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року, у розмірі 242150 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1248, дата реєстрації 15.10.2011 року, у розмірі 91000 грн., а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 20.03.2024 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу та на вирішення експертів поставлено наступні запитання: 1. Яка ринкова вартість транспортного засобу марки Mersedes-Benz C220, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_5 станом на 13.12.2023 року? 2. Яка ринкова вартість транспортного засобу марки «Fiat Doblo», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 13.12.2023 року? (а.с. 106).

11.10.2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта 1517-Е від 10.10.2024 року, відповідно до якого ринкова вартість транспортного засобу марки Mersedes-Benz C220, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_5 станом на 13.12.2023 року становить 394473 грн. та ринкова вартість транспортного засобу марки «Fiat Doblo», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 13.12.2023 року становить 110029 грн. (а.с. 132-144).

14.11.2024 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд: 1) В порядку поділу спільного майна подружжя залишити у особистій власності ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:001:3379, яка розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка; 2) Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:001:3379, яка розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка, у розмірі 53684, 84 грн.; 3) В порядку поділу спільного майна подружжя залишити у особистій власності ОСОБА_4 автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , рік випуску 2012, об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року; 4) Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , рік випуску 2012, об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року, у розмірі 197236, 50грн.; 5) Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1248, дата реєстрації 15.10.2011 року, у розмірі 55014, 50 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати по справі (а.с.171-173).

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідачки заявлені вимоги визнала частково. Заперечувала щодо стягнення з відповідачки судових витрат.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22.11.2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.07.2022 року було розірвано.

Судом також встановлено, що за ОСОБА_4 було зареєстроване наступне майно: земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:001:3379, яка розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка та яка була придбана на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Красневич Л.С.; автомобіль марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1248, дата реєстрації 15.10.2011 року, який перереєстровано на нового власника; автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року.

У своєму позові ОСОБА_3 ставить питання щодо розподілу спірного майна, як спільного майна подружжя, яке в період зареєстрованого з ОСОБА_4 шлюбу було набуте останньою у власність, шляхом стягнення компенсації вартості 1/2 її частки.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Під час розгляду даної справи сторонами не було надано доказів того, що між сторонами існують будь-які домовленості щодо порядку володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступному.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

У зв`язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.04.2017 року (справа № 6-399-цс17).

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, суд зобов`язаний з`ясувати, чи це майно може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, чи є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Статтею 57 СК України закріплений перелік майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Разом з тим, ч. ч. 6, 7 ст. 57 СК України передбачено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Зазначене дає підстави для висновку, що обов`язок доведення факту набуття за час шлюбу майна, як об`єкту права приватної власності, покладається на того з подружжя, який посилається на дану обставину, а його (факту) спростування на іншого.

Під час розгляду справи судом не встановлено, а сторонами не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент придбання спірного майна фактично були припиненні шлюбні відносини.

За наведених обставин, суд вважає доведеним, що на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:001:3379, автомобіль марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1248, дата реєстрації 15.10.2011 року, та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року, поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки зазначене майно було набуте відповідачкою у власність за час зареєстрованого із позивачем шлюбу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Результати аналізу змісту положень ст. 71 СК України дають підстави для висновку про те, що ч. ч. 4, 5 цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (ст. 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються ст. 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Оцінюючи положення ч. 5 ст. 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд у постанові від 03.02.2020 року у справі № 235/5146/16-ц (провадження № 61-37616св18) зробив висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Частинами 1, 2 ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі ст. 364 ЦК України.

Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Враховуючи наведене, а також, що спірні транспортні засоби, а саме: автомобіль марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи спільною сумісною власністю подружжя, є неподільною річчю, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсації вартості 1/2 частини спірного майна є обґрунтованими.

Згідно з висновком судового експерта Волинського відділення Львівського НДІСЕ за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 1517-Е від 10.10.2024 року, ринкова вартість транспортного засобу марки Mersedes-Benz C220, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_5 станом на 13.12.2023 року становить 394473 грн. та ринкова вартість транспортного засобу марки «Fiat Doblo», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 13.12.2023 року становить 110029 грн.

Таким чином, 1/2 вартості транспортного засобу марки Mersedes-Benz C220, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 197236, 50 грн. (394473 / 2), та 1/2 вартості транспортного засобу марки «Fiat Doblo», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 55014, 50 грн. (110029/2).

Разом з тим, суд вважає за необхідне присудити позивачу грошову компенсацію за 1/2 частку земельної ділянки, яка судом обчислюється виходячи з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №:01:00163379 та становить 53684, 84 грн. (107369, 68/2).

Зважаючи на викладене, позовні вимоги про стягнення компенсації вартості 1/2 частини транспортних засобів та земельної ділянки, які є спільною сумісною власністю подружжя, підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, позивач просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 19500 грн.

У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача долучає до матеріалів справи наступні документи: копію ордера на надання правової допомоги №35 від 14.11.2023 року; квитанцію до прибуткового касового ордера №4 від 25.02.2025 року; акт про надання правової допомоги від 25.02.2025 року.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 10000 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за надання консультаційних висновків у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., які були понесені останнім відповідно до квитанції № НКТ7-8409-МЕХ7-6КН4 від 12.12.2023 року.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 3868, 35 грн. (квитанція №3Х2А-030В-Р8НВ-7776 від 14.12.2023 року), у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263 ЦПК України, на підставі ст.ст.60-72 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя залишити у особистій власності

ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування

жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий

номер :01:001:3379, яка розташована за адресою: Волинська область,

Луцький район, село Гірка Полонка.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:001:3379, яка розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка, у розмірі 53684 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 84 коп.

В порядку поділу спільного майна подружжя залишити у особистій власності ОСОБА_4 автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , рік випуску 2012, об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель C220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , рік випуску 2012, об`єм двигуна 2143, дата реєстрації 30.10.2020 року, у розмірі 197236 (сто дев`яносто сім тисяч двісті тридцять шість) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1248, дата реєстрації 15.10.2011 року, у розмірі 55014 (п`ятдесят п`ять тисяч чотирнадцять) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 3868 (три тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 35 коп., витрати за надання консультаційних висновків у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Повний текст рішення складено 12 березня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук