Справа № 615/152/25
Провадження № 2/615/134/25
11 березня 2025 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Токмакової А.П.,
секретаря судового засідання Клименко Н.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення моральної шкоди про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,
В обґрунтування позовних вимог вказує, що своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив відносно нього кримінальне правопорушення, а саме незаконно проник до його житла, в результаті чого заподіяв фізичні страждання та втрати немайнового характеру, які полягають в такому.
Має 70 років, є пенсіонером ЗСУ, інвалідом війни, шанована в селі людина, яка має бойові ордени та медалі, проживає один. Після перенесеного стресу, пов`язаного із незаконним проникненням в житло та псування сокирою вхідних дверей, різко підвищився тиск, стався серцевий напад, погіршився сон, майже 2 місяці не міг спокійно жити, їсти та спати в нічний час доби.
Для відновлення порушеного права вимушений був звернутися до адвоката Степаненко О.Г. для отримання правничої допомоги, якій сплатив кошти за надані послуги в розмірі 7000 грн.
Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 07.02.2025 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження.
Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило.
Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 12.02.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву не скористався.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК України.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлено.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.11.2024 приблизно о 22:30 ОСОБА_2 йшов по АДРЕСА_1 , проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_1 , впевнившись, що наразі на території домоволодіння господаря не має та він не зможе перешкодити йому проникнути до домоволодіння, діючи з єдиним умислом, спрямованим на проникнення до іншого володіння особи, а саме господарського приміщення, всупереч вимогам ст.30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, зайшов через незакриту хвіртку на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до вхідних дверей літньої кухні та за допомогою сокири, протиправно, без дозволу власника, достовірно знаючи, що він не давав йому дозвіл на проникнення та перебування у цьому приміщенні, проник до літньої кухні, яка належить потерпілому ОСОБА_1 .
Вироком Валківського районного суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №615/2159/24 ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Вирок суду набрав законної сили 17.01.2025 та звернутий до виконання.

За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зі змісту довідки КНП «Валківська ЦРЛ» від 28.01.2025 потерпілий ОСОБА_1 тривалий час перебував на лікуванні з приводу підвищеного тиску, серцебиття.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни та учасників бойових дій, про що свідчать посвідчення серії НОМЕР_1 від 24.01.2017 та НОМЕР_2 від 01.03.2005 відповідно.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За ч.3 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди та покладаючи обов`язок по його відшкодуванню на відповідача, суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, надані у п.9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин.

Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт спричинення Савченко В.М. моральних страждань, внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_2 у суду сумнівів не викликає.

З огляду на викладене, враховуючи характер завданих моральних страждань, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід визначити у розмірі 25000 грн. з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судові витрати зі сплати судового збору у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.137 ЦПК України).

Ч.2,3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із наданих представником позивача доказів, 20.01.2025 між ОСОБА_1 та адвокатом Степаненко О.Г. укладено договір про надання правничої допомоги №б/н.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт №1 від 28.01.2025 адвокатом Степаненко О.Г. надано ОСОБА_1 правову допомогу: складання позовної заяви, 7 год., 7000 грн. Замовник оплатив виконавцю вартість робіт (послуг) у розмірі 7000 грн. Сторони зауважень та скарг один до одного стосовно виконання умов договору не мають.

Слід відзначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

Понесені позивачем судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.263-265,280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 25000 грн. та витрати на правову допомогу 7000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складено 11.03.2025.

Суддя А.П. Токмакова