Справа № 643/9517/23
Провадження № 4-с/643/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря - Іщенко Ю.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - стягувач ОСОБА_2 , на бездіяльність старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гук Сергія Віталійовича, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

10.06.2024 ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Жарової-Тітарьової Л.М., звернувся до суду із скаргою на бездіяльність органу примусового виконання, в якому просив визнати бездіяльність старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука С.В. неправомірною і зобов`язати його винести постанову про зупинення виконавчого провадження № НОМЕР_6 на підставі п.1 ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з перебуванням боржника - ОСОБА_1 на військовій службі та виконанням бойових завдань військової служби у бойовій обстановці до закінчення строку дії зазначених обставин (т.1 а.с. 197-204).

Ухвалою суду від 17.06.2024 року відкрито провадження по справі і призначено до розгляду в судовому засіданні, залучено до участі в розгляді цивільної справи в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 .

18.07.2024 заявник ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Жарової-Тітарьової Л.М., звернувся до суду із уточненою скаргою, в якій просив визнати бездіяльність старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука С.В. неправомірною і зобов`язати його винести постанову про зупинення виконавчого провадження № НОМЕР_6 на підставі п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з перебуванням боржника - ОСОБА_1 на військовій службі та виконанням бойових завдань військової служби у бойовій обстановці до закінчення строку дії зазначених обставин; витребувати із Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали ВП НОМЕР_6; зобов`язати старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука С.В. зарахувати добровільні платежі ОСОБА_1 у розмірі 46977,42 грн. як сплату аліментів за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року на трьох дітей згідно рішення суду по справі № 643/9517/23 та зобов`язати його здійснити після цього перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за період 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року. В обгрунтування уточненої скарги зазначив, що обставини, викладені в первинній скарзі від 10.06.2024 року, повністю підтверджує і додатково звертає увагу суду на наступне. Згідно інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження, яку я отримала 03.06.2024 року, мені стало відомо про відкриття 29.05.2024 року виконавчого провадження № НОМЕР_6, Боржник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_6 боржник не отримував.

Після отримання вищевказаної інформації, 03.06.2024 представник звернулася з двома заявами до старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гук С.В., в яких просила про наступне: 1) Зупинити виконавче провадження № НОМЕР_6 у зв`язку з перебуванням Боржника - ОСОБА_1 на військовій службі та виконанням бойових завдань військової служби у бойовій обстановці до закінчення строку дії зазначених обставин. 2) Надіслати їй постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_6 через електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС: ІНФОРМАЦІЯ_3 або на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також на адресу для кореспонденції 61023, м.Харків, а/с НОМЕР_1 ; 3) В подальшому всі документи та повідомлення на ім`я боржника ОСОБА_1 , направляти за адресою АДРЕСА_1 .

Оскільки представник не отримала в передбачений законом строк вищевказані постанови, 06.06.2024 року вона звернулася до начальника Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із зазначеними вимогами і просила взяти провадження на контроль.

В той же день отримала тільки постанову старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука С.В. про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_6 за виконавчим листом № 643/9517/23, виданим 16.05.2024 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 15.09.2023 і до досягнення старшою дитиною віку повноліття.

Постанову про зупинення виконавчого провадження № НОМЕР_6 ані представник, ані її довіритель не отримали дотепер. Вважає бездіяльність старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука С.В. протиправною, виходячи з наступного. Стосовно порушення строків розгляду заяви про зупинення виконавчого провадження:

Відповідно ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Заява про зупинення виконавчого провадження № НОМЕР_6 у зв`язку з перебуванням Боржника - ОСОБА_1 на військовій службі та виконанням бойових завдань військової служби у бойовій обстановці до закінчення строку дії зазначених обставин була надіслана до виконавчої служби 03 червня 2024 року та отримана старшим державним виконавцем Гуком С.В. 03 червня 2024 року (п.14 файл IMG_9868.JPG інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження № НОМЕР_6). А отже, згідно вимог закону, останній повинен був винести постанову за результатом розгляду зазначеної заяви 04 червня 2024 року. Із інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження Міністерства юстиції України убачається, що постанова про розгляд заяви про зупинення виконавчого провадження № НОМЕР_6 відсутня. Таким чином, вважає, що старшим державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуком С.В. порушені вимоги ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження». Стосовно порушення вимог законодавства про зупинення виконавчого провадження: Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

В поданій представником 03 червня 2024 року заяві про зупинення виконавчого провадження № НОМЕР_6 було зазначено, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, ОСОБА_1 бере безпосередню участь в складі Збройних Сил України, захищає незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в районі/районах проведення бойових дій на ділянці відповідальності НОМЕР_2 прикордонного загону, на території Сумської області та виконує щоденно бойові завдання, на підтвердження зазначеного факту надаю відповідну довідку. На підтвердження цієї обставини було подано дві довідки: від 20.03.2024 року та від 05.06.2024 року, в яких зазначено, що дійсно ОСОБА_1 в період з 26 серпня 2022 року по теперішній час бере безпосередню участь в складі Збройних Сил України, захищає незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в районі/районах проведення бойових дій на ділянці відповідальності НОМЕР_2 прикордонного загону, на території Сумської області та виконує щоденно бойові завдання.

Таким чином, отримавши інформацію щодо проходження боржником військової служби, зазначеної в пункті 1 частини першої статті 34 Закону, виконавець зобов`язаний був зупинити вчинення виконавчих дій, про що винести відповідну постанову.

Вважає, що бездіяльність старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука С.В. у невиконанні вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» призвела до порушення прав ОСОБА_1 .

Стосовно порушення вимог законодавства при розрахунку заборгованості по аліментам.

10.06.2024 року представником ОСОБА_1 була подана до виконавчої служби заява, в якій остання просила при розрахунку належних до виплати аліментів за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року врахувати зазначені виплати. Загальний розмір грошових коштів, які ОСОБА_1 добровільно сплатив в якості аліментів на утримання дітей за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року, складає: 1) на старшого сина ОСОБА_3 на банківську карту НОМЕР_3 у розмірі 11500 грн. 2) на двох молодших дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на банківську карту стягувача НОМЕР_4 у розмірі 35477,42 грн. 13 червня 2024 року представник отримала відповідь із відділу виконавчої служби, згідно якої підстави для зарахування зазначених платежів як сплати аліментів за рішенням суду відсутні у зв`язку з тим, «що не вказано, що сплата проводилась як аліменти за виконавчим листом 643/9517/23, виданим 16.05.2024 Московським районним судом м. Харкова на рахунок стягувача». 08.07.2024 року отримала розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментам, датований 20.06.2024 року. Строк надання їй зазначеного документу був порушений державним виконавцем, оскільки згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, а не через 20 днів, як зробив державний виконавець. Добровільні виплати аліментів на дітей, які ОСОБА_1 здійснював в період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року, державним виконавцем не були враховані, що вважає незаконним з наступних підстав. Аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та ін.

Із коментарів ОСОБА_1 до платежів, які він здійснив добровільно в період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року убачається, що грошові кошти були направлені саме на забезпечення базових матеріальних умов для життя дітей, а отже є аліментами, які він сплачував добровільно до видачи виконавчого листа.

Загальний розмір грошових коштів, які ОСОБА_1 добровільно сплатив в якості аліментів на утримання дітей за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року, складає:

1) на старшого сина ОСОБА_3 на банківську карту НОМЕР_3 у розмірі 11500 грн.

2) на двох молодших дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на банківську карту стягувача НОМЕР_4 у розмірі 35477,42 грн., а всього на трьох дітей у розмірі 46977,42 грн.

ОСОБА_1 не міг зазначати у виплатах «аліменти за виконавчим листом 643/9517/23, виданим 16.05.2024 Московським районним судом м. Харкова», оскільки зазначені виплати він здійснював добровільно, до видачі виконавчого листа 643/9517/23, який був виданий 16.05.2024 року і про існування якого ОСОБА_1 дізнався тільки 06 червня 2024 року, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, яка була надана на звернення державним виконавцем.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений можливості зазначати в аліментних добровільних платежах на утримання дітей за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року, що це «аліменти за виконавчим листом 643/9517/23, виданим 16.05.2024 Московським районним судом м. Харкова», оскільки на той час такого виконавчого листа не існувало і він не був поданий для виконання до виконавчої служби. А тому вважає незаконними дії старшого державного виконавця Гука С.В., який не зарахував зазначені добровільні платежі ОСОБА_1 у розмірі 46977,42 грн. як сплату аліментів за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року на трьох дітей згідно рішення суду по справі № 643/9517/23. В результаті в розрахунках були зазначені відомості і остаточна сума заборгованості по аліментам, які не відповідають дійсності, що вважає порушенням прав ОСОБА_1 .

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Селезень С.В. направила суду письмові пояснення на скаргу, в яких просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі. В обгрунтування висновків зазначила, що вважають, що скарга боржника є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

По-перше, щодо вимог скаржника: визнати бездіяльність старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука С.В. неправомірною і зобов`язати його винести постанову про зупинення виконавчого провадження № НОМЕР_6 на підставі п. і ч. 1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з перебуванням боржника - ОСОБА_1 на військовій службі та виконанням бойових завдань військової служби у бойовій обстановці до закінчення строку дії зазначених обставин, слід зазначити наступне:

Так, дійсно відповідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

При цьому, статтею 73 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено кошти, на які не може бути звернено стягнення, серед яких зокрема визначено, що стягнення не здійснюється, зокрема: із сум вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Окрім того, положеннями п. 3 ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до яких законодавець під час здійснення виконавчих дій встановлює заборону застосування тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Системний аналіз приведених норм дає змогу суду зробити висновок, що проходження боржником військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, не є безумовною підставою для зупинення виконавчих дій, оскільки такими підставами є лише неможливість проведення виконавчих дій у зв`язку з умовами служби боржника-військовослужбовця або на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що при прийнятті рішення про зупинення вчинення виконавчих дій з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем має бути з`ясовано обставини та причини, які свідчать про те, що згідно з умовами служби боржника проведення виконавчих дій неможливе або наявне прохання стягувача, який проходить таку військову службу. Отже, існування лише однієї умови проходження військової служби за призовом під час мобілізації для вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій не достатньо.

Будь-яких доводів та доказів проте, що виконавчі дії згідно з умовами військової служби боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_6 не можуть вчинятися скаржник не навів і таких доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_6 зі стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей на підставі судового рішення призведе до порушення інтересів та прав таких дітей, а також права Стягувача на виконання судового рішення, гарантованого Конституцією України.

Також, зауважує, що стягнення із заробітної плати боржника коштів в розмірі від доходу не покладає на нього надмірний тягар в порівнянні з обов`язком виконання судового рішення та інтересами стягувача щодо утримання спільних з боржником неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Враховуючи викладене, вважає недоведеним той факт, що згідно з умовами служби боржника - ОСОБА_1 проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_6 з примусового стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є неможливим, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

По-друге, щодо вимог скаржника: зобов`язати старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука С.В. зарахувати добровільні платежі ОСОБА_1 у розмірі 46977,42 грн. як сплату аліментів за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року на трьох дітей згідно рішення суду по справі № 643/9517/23 та зобов`язати його здійснити після цього перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за період 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року, слід зазначити наступне:

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки по справі за № 643/9517/23, Московський районний суд м. Харкова враховав те, що спільні діти проживають разом з ОСОБА_2 , перебувають на її утриманні, що потребує значних коштів.

Грошові кошти, перераховані ОСОБА_2 за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року не містять відомостей про призначення платежу «аліменти», а навпаки платником вказана мета призначення: на тренування, хореографію, ліки, косметику, на день народження від хрещеного, на день захисту дітей, тобто мова йдеться не про аліменти на утримання дітей, а про додаткові витрати на дітей, подарунки тощо.

Крім того, боржник - ОСОБА_1 був ознайомлений із рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, подав апеляційну скаргу на вказане Рішення суду, тому він у здійснених грошових переказах міг зазначати відомості про таке призначення платежу як «аліменти на утримання дітей», проте таких даних у квитанціях не зазначав та не здійснював перерахунок коштів на користь стягувача саме з метою надання утримання дітей у формі аліментів.

Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року витребувано у Салтівському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію виконавчого провадження № НОМЕР_6 щодо примусового виконання виконавчих документів про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. підтримала доводи скарги, посилаючись на вищенаведене, та просила скаргу задовольнити в повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Селезень С.В. заперечували проти скарги, посилаючись на вищенаведене, та просили відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі. Крім того, зазначили, що виконавчий лист знаходиться в військовій частині, відсутні умови, які перешкоджають стягненню аліментів. Суми по квитанціях, які заявник вважає сплаченими аліментами, відносяться до додаткових витрат.

Представник Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився, причини неявки не повідомив. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів.

Згідно з ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення стягувача, представників заявника та стягувача, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_6, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.11.2023 року у цивільній справі № 643/9517/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліменті, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 15.09.2023 і до досягнення старшою дитиною віку повноліття. Постановою Харківського апеляційного суду від 07 березня 2024 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року залишено без змін.

29.05.2024 старшим державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуком С.В. за заявою ОСОБА_2 від 28.05.2024 винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_6 про стягнення аліментів.

Постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.05.2024, звернуто стягнення на доходи боржника за аліментами ОСОБА_1 , що отримує дохід у військовій частині НОМЕР_5 .

Постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.05.2024, звернуто стягнення на доходи боржника за аліментами ОСОБА_1 , що отримує пенсію у Головному управлінні Пенсійного фонду України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що кошти, на які не може бути звернено стягнення, серед яких зокрема визначено, що стягнення не здійснюється, зокрема: із сум вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Окрім того, положеннями п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до яких законодавець під час здійснення виконавчих дій встановлює заборону застосування тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Системний аналіз приведених норм дає змогу суду зробити висновок, що проходження боржником військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, не є безумовною підставою для зупинення виконавчих дій, оскільки такими підставами є лише неможливість проведення виконавчих дій у зв`язку з умовами служби боржника-військовослужбовця або на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що при прийнятті рішення про зупинення вчинення виконавчих дій з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем має бути з`ясовано обставини та причини, які свідчать про те, що згідно з умовами служби боржника проведення виконавчих дій неможливе або наявне прохання стягувача, який проходить таку військову службу. Отже, існування лише однієї умови проходження військової служби за призовом під час мобілізації для вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій не достатньо.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 18 ЦПК України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суду не надано належних доказів, що виконавчі дії згідно з умовами військової служби боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_6 не можуть вчинятися і в задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині зупинення виконавчого провадження про стягнення аліментів суд відмовляє.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

10.06.2024 року представником ОСОБА_1 була подана до виконавчої служби заява, в якій остання просила при розрахунку належних до виплати аліментів за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року врахувати зазначені виплати. Загальний розмір грошових коштів, які ОСОБА_1 добровільно сплатив в якості аліментів на утримання дітей за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року, складає: 1) на старшого сина ОСОБА_3 на банківську карту НОМЕР_3 у розмірі 11500 грн. 2) на двох молодших дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на банківську карту стягувача НОМЕР_4 у розмірі 35477,42 грн. 13 червня 2024 року представник отримала відповідь із відділу виконавчої служби, згідно якої підстави для зарахування зазначених платежів як сплати аліментів за рішенням суду відсутні у зв`язку з тим, «що не вказано, що сплата проводилась як аліменти за виконавчим листом 643/9517/23, виданим 16.05.2024 Московським районним судом м. Харкова на рахунок стягувача». 08.07.2024 року отримала розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментам, датований 20.06.2024 року. Добровільні виплати аліментів на дітей, які ОСОБА_1 здійснював в період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року, державним виконавцем не були враховані.

Відповідно до Женевської Декларації прав дитини, дитині повинні надаватися всі засоби, потрібні для її нормального матеріального та духовного розвитку; голодна дитина повинна бути нагодована: хвора дитина повинна отримати допомогу; сироті чи безпритульній дитині повинен бути наданий притулок і забезпечений догляд; дитина перша повинна отримувати допомогу під час лиха; дитина повинна мати дитинство і захист від усіх форм експлуатації; дитину необхідно виховувати з усвідомленням того, що її кращі риси мають бути спрямовані на благо ближнім.

Із коментарів ОСОБА_1 до платежів, які він здійснив добровільно в період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року убачається, що грошові кошти були направлені саме на забезпечення базових матеріальних умов для життя дітей, а отже є аліментами, які він сплачував добровільно до видачі виконавчого листа.

Загальний розмір грошових коштів, які ОСОБА_1 добровільно сплатив в якості аліментів на утримання дітей за період з 15.09.2023 року по 31 травня 2024 року, складає:

1) на старшого сина ОСОБА_3 на банківську карту НОМЕР_3 у розмірі 11500 грн.

2) на двох молодших дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на банківську карту стягувача НОМЕР_4 у розмірі 35477,42 грн., а всього на трьох дітей у розмірі 46977,42 грн.

ОСОБА_1 не зазначав у виплатах аліменти за виконавчим листом 643/9517/23, виданим 16.05.2024 Московським районним судом м. Харкова, оскільки зазначені виплати він здійснював добровільно, до видачі виконавчого листа 643/9517/23, який був виданий 16.05.2024 року і про існування якого ОСОБА_1 дізнався 06 червня 2024 року, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, яка була надана на звернення представника до державного виконавця.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що при розрахунку заборгованості по аліментам від 28.11.2024 також не враховані перераховані ОСОБА_1 суми на утримання дітей з 15 вересня 2023 року до 31 травня 2024 року, які підтверджені наданою випискою з рахунку АТКБ «ПРИВАТБАНК».

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_2 не заперечувала отримання зазначених коштів на утримання дітей.

Суд вважає можливим зарахувати добровільні платежі ОСОБА_1 у розмірі 44967 грн. 37 коп. на сплату аліментів за період з 15.09.2023 року по 31.05.2024 року на трьох дітей згідно з рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року у цивільній справі № 643/9517/23 та здійснити перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за вказаний період.

При цьому, суд не зараховує в рахунок сплати аліментів сплату від 04.06.2024, в розмірі 2010,05 грн., оскільки в коментарі до платежу зазначено: ОСОБА_6 на день народження від хрещеного.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. В діях державного виконавця щодо неприйняття платіжних квитанцій у повному обсязі вбачається упереджене ставлення до боржника та незаконне вчинення виконавчих дій не в повному обсязі.

Виходячи з аналізу ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» з метою неупередженого виконання судового рішення державний виконавець не обмежений у засобах та способах, що сприяють фактичному виконанню рішення, встановленню достовірності доказів та запобігають порушенню прав не тільки стягувача, але й боржника. З метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч. 3 ст. 18 Закону). Таким чином, державний виконавець має змогу реалізувати своє право на отримання підтвердження достовірності проведених заявником операцій зі сплати коштів та їх надходження на картковий рахунок стягувача.

В свою чергу, вимоги ч. 4 ст. 19 Закону про покладення на сторони виконавчого провадження обов`язку невідкладного повідомлення виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, необхідно розуміти не тільки як обов`язок боржника, але як і обов`язок стягувача.

Виходячи із зазначеного, державний виконавець може зобов`язати стягувача та витребувати надати належні докази на підтвердження або спростування факту здійснених заявником виплат.

Відповідно до вимог ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що судом встановлена невідповідність розрахунку заборгованості по аліментам фактично сплаченим заявником ОСОБА_1 аліментам, то суд вважає можливим скаргу задовольнити частково та зобов`язати старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гук С.В. зарахувати добровільні платежі ОСОБА_1 у розмірі 44967 грн. 37 коп. на сплату аліментів за період з 15.09.2023 року по 31.05.2024 року на трьох дітей згідно з рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року у цивільній справі № 643/9517/23 та здійснити перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за вказаний період. В іншій частині в задоволенні скарги ОСОБА_1 суд відмовляє за її недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гук Сергія Віталійовича зарахувати добровільні платежі ОСОБА_1 у розмірі 44967 (сорок чотири тисячі дев`ятсот шістдесят сім) грн. 37 коп. на сплату аліментів за період з 15.09.2023 року по 31.05.2024 року на трьох дітей згідно з рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року у цивільній справі № 643/9517/23 та здійснити перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за вказаний період.

В іншій частині в задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала суду буде складена до 03 березня 2025 року.

Суддя Харченко А.М.