Справа № 569/706/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О. Левчука,

за участі секретаря судового засідання М. Янка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

учасник справи в судове засідання не з`явились,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - позивач), діючи через свою представника Киричук Г.М., звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 119 162 грн 92 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між позивачем та відповідачем укладено кредитні договори: 26.04.2019 кредитний договір №701, за яким позичальнику видано кредит у сумі 22100 грн та 04.02.2022 кредитний договір №801, за яким Позичальнику кредит у сумі 60550 грн. Вказує, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 склала: 1) По кредитному договору від 26.04.2019 № 701 - 35969, 36 грн., з яких: 22062.41 грн. заборгованість за кредитом; 13906.95 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 04.02.2022 № 801- 83193, 56 грн., з яких: 60550 грн. заборгованість за кредитом; 16.2 грн. заборгованість процентами; 22627.36 грн. заборгованість за комісією.

Ухвалою суду від 15.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті.

19.02.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким позов визнає в частині заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №801 від 04.02.2022 в розмірі 60 550, 00 грн. Стверджує що банком неправомірно нараховано комісію, оскільки банк неповноважний стягувати з позичальника плату(комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Правила та Умови банку не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів Відповідач, ознайомився та погодився із ними, підписуючи заяву про приєднання до Публічної пропозиції у ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ». Доводи позивача про узгодження сторонами відсоткової ставки за кредитом є недоведеними.

Також зазначає, що згідно розрахунків суми заборгованості по кредитному договорі №701 від 26.04.2019 року, які надав позивач станом на 31.10.2024 року, вбачається, що відповідачем було сплачено суму кредиту в розмірі 35 814,96 грн. Тобто Відповідачем було переплачено тіло кредиту на суму 35 814,96- 22100=13714,96 грн. Тому Позивачем неправомірно зазначено суму заборгованості за тілом кредиту, якої насправді немає.Враховуючи викладене вище і те, що сума сплачених відповідачем коштів (35 814,96 грн. переплачено тіло кредиту та 24023,88 грн. оплачено відсотки за користування кредитом; сукупно Відповідачем сплачено 59838,84 грн. за заявою №701) перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту майже втричі (22100 грн.), позовні вимоги банку про стягнення боргу за тілом кредиту також є недоведеними і до задоволення не підлягають.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

Представник відповідача усудове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено таке.

26.04.2019 відповідач звернувся до АТ "ПУМБ" із Заявою №701, на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій вказував, що підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі та просить відкрити йому поточний рахунок, надати кредитну картку та встановити на його поточний рахунок кредитний ліміт у сумі 1000 гривень.

В подальшому, 04.02.2022 відповідач звернувся до АТ "ПУМБ" із Заявою№801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій вказував, що підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі та просить надати йому споживчий кредит в сумі 60 550, 00 грн на строк 24 місяців зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,22 % та зі сплатою відсотків в розмірі 0,010 %.

Окрім того, відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, а метою підписання його є ознайомлення відповідача з детальними умовами кредитування.

Суд не може погодитись з тим, що розміщені на веб-сайті банку публічні пропозиції на укладення договору у відповідних на той час редакціях є складовими кредитних договорів, а підписанням паспорта споживчого кредиту підтверджується факт узгодження між сторонами зазначених в ньому умов кредитування.

Так, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абзац перший ч. 1 ст. 207 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Між тим, матеріали справи не містять доказів, що відповідач розумів, ознайомився та погодився з умовами та правилами банківських послуг в публічних пропозиціях, підписуючи анкети-заяви про приєднання

Витяги із веб-сайту позивача належними доказами бути не можуть, оскільки вони повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Тому доцільним є застосування при вирішенні спору висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), які в т.ч. викладені щодо правильного застосування норм права, зокрема, щодо належності та допустимості витягів з тарифів, умов і правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті кредитора, а також особливостей, за відповідних обставин, укладення договору приєднання в порядку ст. 634 ЦПК України та необхідності врахування принципу захисту прав споживачів фінансових послуг.

Отже, неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово ним змінювались.

Тому нарахована позивачем заборгованість на підставі публічних пропозицій, редакції яких у певний час зберігались на веб-сайті банку, є необґрунтованою.

З аналізу заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701, відсутні підстави вважати, що позичальник з банком обумовили у письмовому виді, зокрема, ціну договору, встановлену у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, та збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань.

Згідно аналізу розрахунків суми заборгованості по кредитному договорі №701 від 26.04.2019, які надав позивач станом на 31.10.2024, вбачається, що відповідачем було сплачено суму кредиту в розмірі 35 814,96 грн. (відповідно до даних, які надав Позивач, таблиця 2, стовпчик 4 (фактичне погашення)).

Оскільки за цим правочином позичальником сплачені грошові кошти в розмірі 35814,96 грн. на погашення неправомірно нарахованих на підставі публічної пропозиції відсотків, тому вони підлягають зарахуванню в рахунок повного погашення заборгованості за тілом кредиту.

Отже, заборгованість за такою угодою в ОСОБА_1 перед АТ "ПУМБ" відсутня.

Щодо заяви № 801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, то безпосередньої в ній її контрагенти узгодили нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,22 % та сплату відсотків в розмірі 0,010 %.

З наданої позивачем платіжної інструкції, виписки з особового рахунку позичальника та розрахунку заборгованості станом слідує, що відповідачем були отримані кредитні кошти, ним вони використовувалися, та наявний розмір заборгованості в сумі 60550, 00грн. заборгованість за кредитом; 16.2 грн. заборгованість процентами; 22627.36 грн. заборгованість за комісією.

При цьому комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Пунктом 4 вказаної заяви встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування".

Тому зазначена умова укладеного між сторонами кредитного договору у формі заяви є нікчемною.

Визнання нікчемного правочину недійсним не вимагається, адже він є недійсним в силу закону (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-80гс20)).

Правовий висновок про те, що зазначений пункт тотожного кредитного договору з АТ "ПУМБ" є нікчемним викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року в справі № 752/4008/20 (провадження № 61-11866св21).

З приводу підписаного сторонами паспорта споживчого кредиту, то згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, що висловлена у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приходячи до переконання про часткове задоволення позову, суд бере до уваги, що в спірних правовідносинах діє презумпція винуватості боржника, а факт порушення прав кредитора є очевидним, тому вважає за необхідне стягнути на користь банку з відповідача заборгованість за за кредитним договором №801 від 04.02.2022 в розмірі 60 550, 00 грн. за тілом кредиту, адже кошти, які банком були розподілені на погашення нікчемної комісії, підлягають зарахуванню на повне погашення процентів за кредитом в розмірі 16,20 гривень.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1 230, 89 грн (60 550, 00 грн х 2 422 грн 40 коп. /119 162, 92 грн).

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРIШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №801 від 04.02.2022 в розмірі 60 550, 00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1230, 89 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, );

відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повне судове рішення складене та підписане 11.03.2025.

Суддя О. Левчук