У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року суддя Подільського районного суду м.Києва Войтенко Т. В. , розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Курти Івана Мироновича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

01.11.2024 представник заявника Курта І.М. звернувся до Печерського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову.

16 грудня 2024 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва позовну заяву разом із заявою про забезпечення позову було направлено за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

26.02.2025 Подільським районним судом м. Києва було отримано цивільну справу №757/50668/24 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ передано до провадження судді Войтенко Т.В.

У заяві представник заявника просить накласти арешт на 2/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з яких згідно з ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України 1/3 частки квартири належала ОСОБА_4 після смерті його матері ОСОБА_5 та 1/3 частки квартири належала ОСОБА_4 згідно з свідоцтвом про право власності, та заборонити Державним та приватним нотаріусам вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належало померлому ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви представник заявника Курта І.М. посилається на те, що ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним. Зазначає, що хоче визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , посвідчений 10 травня 2024року приватним нотаріусом Литвин А.С. Спірним майном є 2/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, вважає, що існує ризик втрати майна позивача, яка являється спадкоємцем за законом. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову без виклику сторін, суд керується ч. 13 ст.7 ЦПК України, відповідно до якої розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та дослідивши матеріали, долучені до заяви, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши зміст заяви, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено, що його права можуть бути порушені, у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Заявник не довів обставини, які вказують на намір відповідача відчужити майно, відсутні докази про те, що відповідач вже оформив спадщину та має можливість розпоряджатись спірною часткою квартири, а також не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд позбавлений можливості вирішувати питання про арешт майна - 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , адже актуальних відомостей про право власності на це майно до матеріалів заяви про забезпечення позову позивачем не надано.

Враховуючи, що матеріали справи не містять інформації від компетентних органів чи з Реєстрів про право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та те, що надані копії Заповіту та Витягу зі Спадкового реєстру не можуть підтверджувати те, що відповідач прийняв спадщину, оформив та набув права нею розпоряджатись, зважаючи на те, що арешт може бути накладено виключно на майно відповідача, підстав для арешту 2/3 частини квартири не вбачається.

Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заява адвоката Курти І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 260, 261, 263, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Курти Івана Мироновича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяТ. В. Войтенко