УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2025 рокуСправа № 495/1563/25
Номер провадження 2/495/1365/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за Договором позики у розмірі 91 200 доларів США, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн та інші судові витрати.

Заява не може бути прийнята до провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, так як містить ряд недоліків.

Згідно з частиною 1статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, іншим нормам, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини 1 статті 176 ЦПК).

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19).

Отже, вимога про стягнення боргу з договором позики є майнового характеру. Позивач не зазначає ціну позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Так, даний позов носить майновий характер, а отже у ньому обов`язковою є вказівка ціни позову, проте позивачем не зазначено у позовній заяві ціну позову у гривневому еквіваленті станом щодо курсу НБУ на день звернення до суду.

До позову не додано документа щодо курсу НБУ (гривня/ доларів США) на день звернення до суду.

Відтак, позивачу слід визначитися з розміром позовних вимог відповідно до курсу НБУ (гривня/ доларів США) на день звернення до суду та сплатити судовий збір у розмірі, визначеному пп. 2 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

В порушення вимог п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві не зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до положень ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

При цьому, слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху з метою належного її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст.175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - залишити без руху для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://bd.od.court.gov.ua/sud1505/gromadyanam/csz/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Юлія ШЕВЧУК