Справа № 345/4280/23
Провадження № 22-ц/4808/169/25
Головуючий у 1 інстанції Гапоненко Р. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Томин О. О.,

секретаря Шемрай Н.Б.

за участю апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 12 листопада 2024 року у складі судді Гапоненка Р. В., постановлену у м. Калуші Івано-Франківської області, у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оріана» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Оріана» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що 09 січня 2020 року його прийнято на роботу у АТ «Оріана» на посаду фахівця із організації майнової безпеки відділу з матеріально-технічного забезпечення та збереження майна, а 10 березня 2023 року переведено технічним керівником начальником відділу з матеріально-технічного забезпечення та збереження майна.

01 червня 2023 року його ознайомлено з наказом № 82 від 01 червня 2023 року «Про попередження про заплановане вивільнення» та у той же день повідомлено про заплановане вивільнення та запропоновано п`ять посад, які будуть вакантними у зв`язку із введенням в дію нового штатного розпису з 07 серпня 2023 року.

05 серпня 2023 року він звернувся до представника роботодавця виконуючого обов`язки генерального директора із заявою про переведення на вакантну посаду заступника генерального директора з комерції. Однак листом від 07 серпня 2023 року № 974 йому відмовлено у переведенні та наказом від 07 серпня 2023 року №118-к звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Позивач просив: визнати протиправними та скасувати накази АТ «Оріана» № 81 від 01 червня 2023 року «Про затвердження штатного розпису», № 82 від 01 червня 2023 року «Про попередження про заплановане вивільнення» в частині запланованого його звільнення, № 118-к від 07 серпня 2023 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 » в частині його звільнення з 07 серпня 2023 року; поновити його на посаді технічного керівника начальника відділу з матеріально-технічного забезпечення та збереження майна з 07 серпня 2023 року; стягнути із відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 серпня 2023 року до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 27 700 грн.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської областівід 07 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Заяву мотивовано тим,що після постановлення зазначених рішень судів та набрання ними законної сили, 30 серпня 2024 року йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду справи у суді.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні судових рішень взято за основу Акт від 21 вересня 2023 року № ПЗ/ІФ 008 Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за основу. Проте, відповідно до висновків, викладених в ухвалі Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 300/5692/24 там зазначено, що «Акт перевірки сам по собі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке тягне для позивача негативні наслідки, внаслідок чого правові наслідки можуть створювати рішення прийняті за результатами проведеної перевірки». Також в ухвалі вказано, що «Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 640/19671/18: «...акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. Колегія суддів зазначає, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки контролюючого органу щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, тобто такий акт та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків, не породжують, не змінюють та не звужують права особи, не встановлюють для неї додаткових обов`язків та не покладають відповідальність, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 5 КАС України, яке може бути оскаржено до адміністративного суду».

Зазначав, що ці обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 12 листопада 2024 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської областівід 07 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкових висновків при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому не взяв до уваги його доводів та доказів, не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 640/19671/18.

Також вказує, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що він у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи. Однак це не відповідає дійсності, оскільки він не отримував судової повістки. Перед засіданням суддя оголосив, що судове засідання буде проведено за спрощеною процедурою, а тому його не буде допущено у зал суду.

Крім того зауважує, що заява розглянуто суддею, якому було заявлено обґрунтований відвід.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оріана» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

08 лютого 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав письмові пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу, в яких просить скасувати ухвалу Калуського міськрайонного суду від 12 листопада 2024 року.

14 лютого 2025 року АТ «Оріана» сформувало в системі «Електронний суд» клопотання про залишення письмових пояснень ОСОБА_1 без розгляду.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт вимоги скарги підтримав. Просив їх задоволити.

Сторона відповідача участь представника у судове засідання не забезпечила.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Отже, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункти 27, 28).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду від 07 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що вказана заявником обставина не відноситься до нововиявлених, у розумінні статті 423 ЦПК України, і не є підставою для перегляду і скасування судового рішення по суті спору.

Доводи заявника фактично зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду цієї справи. Оцінка надана адміністративним судом при вирішенні процесуального питання щодо відкриття провадження у справі, не стосується обставин даної справи та не є по своїй суті нововиявленою обставиною. У своїй ухвалі суд дав оцінку акту перевірки, як документу з точки зору, чи є він рішенням суб`єкта владних повноважень та чи може він бути предметом оскарження в розумінні КАС. Однак, така оцінка не вказує на недійсність такого акту чи нівелює зміст встановлених ним обставин у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, § 40).

Доводи апеляційної скарги щодо порушення права заявника на участь у судовому розгляді, оскільки він не отримував судової повістки не заслуговують на увагу.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Калуського міськрайонного суду від 15 жовтня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду від 07 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами. Справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Призначено розгляд заяви в судове засідання на 10 год 40 хв 12 листопада 2024 року.

Копію ухвали надіслано заявнику на адресу зазначену в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

До початку судового засідання ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді, в якій зазначав, що розгляд справи призначено на 10 год 40 хв 12 листопада 2024 року, а представник заявника адвокат Михайлюк Н. М. подав заяву про розгляд заяви про відвід судді та заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без його та заявника участі, що свідчить про те, що стороні заявника було відомо про дату, час та місце судового засідання.

Посилання апелянта на те, що заяву розглянуто суддею, якому було заявлено обґрунтований відвід, колегія суддів відхиляє як безпідставні та такі, що спростовуються ухвалою Калуського міськрайонного суду від 12 листопада 2024 року, у якій наведені обґрунтовані мотиви відсутності підстав для задоволення заяви.

Крім того, відповідно до частини першої статті 427 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді або колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 33 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 12 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови оформлено 07 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. О. Томин