З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 березня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва
у склад: головуючого судді - Букіної О.М.,
при секретарі - Черчукан В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,-
У травні 2024 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві 28 квітня 2006 року.
Шлюб розірвано на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва 23.05.2013, справа 755/7277/13-ц.
Під час перебування у шлюбі народилася спільна донька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 20.02.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.
Після розірвання шлюбу, відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, за спільною згодою батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , місце проживання позивача було визначене з батьком - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Місце проживання позивача та її батька зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 20.05.2008 року по теперішній час.
Місце проживання ОСОБА_2 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
У позовній заяві позивач зазначає, що з 2011 року ОСОБА_1 проживає з батьком - ОСОБА_3 та виховуюся ним самостійно. По досягненні 14-річного віку позивач виявила власне бажання проживати надалі з батьком та проживає з ним по теперішній час.
Після розірвання шлюбу батьків, позивач ОСОБА_1 перебуває на утриманні батька ОСОБА_3 , її вихованням батько займався самостійно, були створені належні умови для її виховання, забезпечення розвитку, створені всі належні умови для проживання. Батько здійснює опіку над позивачем, виховує та доглядає за нею, піклується про стан здоров`я та належне матеріальне забезпечення.
У позові позивач вказує, що батько забезпечує позивача усім необхідним для належного фізичного, ментального та розумового розвитку.
Позивач зазначає, що вона відвідувала дошкільні курси, курси розвитку, творчі студії, спортивні секції, курси іноземних мов - англійську та німецьку, опановує музичні інструменти - гітару та фортепіано. Позивач в заяві вказує, що їй забезпечено надання належної медичної допомоги та лікарського догляду.
У той же час, позивач зазначає, що мати - ОСОБА_2 її ніколи не утримувала матеріально та не утримує зараз, кошти на утримання не надає та жодного разу не надавала, не несе будь-яких витрат на її утримання, не цікавиться життям позивача.
Позивач зазначає, що ОСОБА_2 , з червня 2011 року (ще до розлучення) проживає окремо, участі у вихованні позивача не приймала і не приймає, не спілкувалася з позивачем, навідувала дуже рідко, дошкільним та шкільним життям ніколи не цікавилася, тобто самоусунулася від виховання доньки. Після початку повномасштабного військового вторгнення, тобто з березня 2022 року позивач жодного разу її не бачила, місце перебування відповідача позивачу невідоме.
Вказує, що позивач разом з батьком ОСОБА_3 зверталася до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з письмовою заявою про подання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері позивача ОСОБА_2 на, що була отримана відповідь Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 01.02.2024 № 103008-386 про необхідність звернення до суду.
У позовній заяві позивач зазначає, що факт ухилення матір`ю - ОСОБА_2 , від виконання своїх обов`язків щодо її виховання підтверджується численними доказами,які додані до позову.
Відповідно до вироку Святошинського районного суду від 01 лютого 2022 року, номер судового провадження: 1 -кп/759/514/22, ОСОБА_2 призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці.
Ухвалою Шевченківського районного суду в м. Києві від 15 березня 2023 року, справа №761/9405/20, провадження № 1-кп/761/1345/2023, ОСОБА_2 , оголошено в розшук. Відповідно до інформації, розміщеній па загальнодоступних сервісах Міністерства внутрішніх справ України, категорія «Особи, які переховуються від органів влади» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 значиться як особа, засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі, яка ухиляється від виконання вироку суду, дата зникнення 04.03.2022 р., запобіжний захід - тримання під вартою.
Після початку повномасштабного вторгнення збройних сил та інших збройних Формувань російської федерації на територію України з березня 2022 року, мати - ОСОБА_2 , з позивачем взагалі не зустрічалася, на день народження не вітала, її місце перебування невідоме.
Зазначає, що будь-який духовний та емоційний зв`язок з матір`ю у позивача відсутній, та вказує, що для неї це чужа людина.
Виходячи з вищевикладеного просить суд позбавити батьківських прав матір ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3
Враховуючи вищевикладене, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі.
20.05.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
21.05.2024 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
05.06.2024 позивачем подано до суду уточнену редакцію позовної заяви.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2024 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження.
09.07.2024 представником Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації подано до суду лист, у якому остання зазначила про неможливість подання до суду висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, необхідність залучення до участі у справі в якості третьої особи Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та витребування висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору у Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.09.2024, яка була постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання від 23.09.2024, до участі у справі в якості третьої особи залучено Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію.
Окрім цього, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.09.2024, яка була постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання від 23.09.2024, було витребувано у Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору.
26.11.2024 від Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява в якій просили суд розглянути справу за відсутності представника служби органу опіки та піклування і прийняти рішення в інтересах дитини. Надали висновок органу опіки та піклування та підтримали його в повному обсязі.
24.12.2024 року Солом`янским районним судом м. Києва закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
27.02.2025 до Солом`янского районного суду м. Києва надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала.
Представник Служби у справах дітей та сім`ї у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У матеріалах справи знаходиться заява Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.11.2024 в якій останні просили суд розглянути справу за відсутності представника служби органу опіки та піклування і прийняти рішення в інтересах дитини. Висновок органу опіки та піклування підтримали в повному обсязі.
Третя особа- ОСОБА_3 позов підтримав та просив його задовольнити, а справу слухати у його відстуності.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з викладеного вище, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві 28 квітня 2006 року, актовий запис № 496.
ІНФОРМАЦІЯ_5 під час перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у подружжя народилася спільна донька - ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 20.02.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.
На підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2013, справа 755/7277/13-ц шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрований 28 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві 28 квітня 2006 року, актовий запис № 496 - розірвано.
Після розірвання шлюбу, відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, за спільною згодою батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , місце проживання дитини , тобто позивача було визначене з батьком - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Місце проживання позивача та її батька зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 20.05.2008 року по теперішній час.
10.05.2023 спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації обстежено умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт №48.
Місце проживання ОСОБА_2 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Після розірвання шлюбу дитина ОСОБА_1 перебуває на утриманні батька ОСОБА_3 .
Як свідчать матеріали справи виховання позивача здійснюється самостійно її батьком - ОСОБА_3 .
Так, батьком дитини - ОСОБА_3 створені належні умови для її виховання, забезпечення розвитку, створені всі належні умови для проживання. Батько здійснює опіку над позивачем, виховує та доглядає за нею, піклується про стан здоров`я та належне матеріальне забезпечення.
В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.
Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків.
Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.
Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає участі в її вихованні та матеріально не забезпечує, що підтверджується наявними у справі численними письмовими доказами.
Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суд вважає Висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи.
Оцінюючи матеріали справи в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відповідач, як мати, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, долею доньки не цікавиться та про нею не піклується.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення поданого позову.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1211,00 грн.
Керуючись ст.ст. 19, 150, 152, 154-155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією ООН про права дитини, Пленумом Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273,280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 ІПН: невідомий) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211, 00грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 березня 2025 року.

Суддя: О.М. Букіна