Провадження № 2-п/357/17/25
У Х В А Л А

іменем України

11 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Махненко Б. В.,

представника ОСОБА_1 Лата Н.Ф.,

представника АТ КБ «ПриватБанк» - Гуменюк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лата Наталії Федорівни про перегляд заочного рішеннявід 17.01.2025 у цивільній справі № 357/11914/24 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2025 року адвокат Лата Наталія Федорівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 357/11914/24.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що 17 січня 2025 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято заочне рішення по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги задоволені у розмірі 111 885,17 грн, з яких заборгованість за договором б/н від 16.02.2022 у розмірі 109 462,77 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

В той же час рішення не було отримано відповідачем поштою, про винесене заочне рішення він дізнався 02.02.2025 шляхом перевірки Єдиного державного реєстру судових рішень, з якого отримав інформацію щодо наявності рішення, яке було розміщено для загального доступу 22.01.2025. Після того, як відповідач дізнався про існування рішення, він звернувся до відділення Укрпошти, щоб отримати свій примірник рішення, проте жодних листів від суду на його ім`я не було.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Оскільки повний текст заочного рішення до цього часу відповідачем не отриманий, а 20 днів з дати ознайомлення з рішенням у Єдиному державному реєстру судових рішень становить 22.02.2025 року, в той же час 30 днів на подачу заяви про перегляд заочного рішення з моменту надання рішенню загального доступу становить 21.02.2025, тому звертається з клопотання про поновлення строку на подання заяви перегляд зазначеного заочного рішення.

Вважає, що рішення суду підлягає перегляду, оскільки відповідач через відсутність повідомлення про дату та час розгляду справи від суду не зміг бути присутнім при розгляді судом справи № 357/11914/24, та надати відзив на позовну заяву, що підтверджується поверненням поштових відправлень, які так і не були Відповідачем отримані. Неотримання поштової кореспонденції відбулося в зв`язку з відсутністю повідомлень з Укрпошти щодо наявності листа з суду, і тим самим відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 55 Конституції України та порушило його право на доступ до правосуддя, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо порушення норм матеріального права зазначила, що ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом цього договору є грошові кошті в національній або іноземній валюті.

Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним.

Кредитний договір укладається у письмовій формі незалежно від суб`єктного складу або суми кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті ПриватБанку, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 16 лютого 2022 року шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмову вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, порушена ч. 2 ст. 1055 ЦК України щодо додержання письмової форми кредитного договору, та відповідач не ознайомлений з умовами Договору банківського рахунку, та відповідно не приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі. А отже відсутня можливість встановлення процентної ставки, перевірення наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості щодо нарахованих відсотків за відсутності досягнення домовленості між сторонами, строку виконання зобов`язання.

При укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» не дотрималось вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, прийняти заяву про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2025 по справі № 357/11914/24 і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження .

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.02.2025 головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Заява з додатками, матеріали цивільної справи № 357/11914/24 провадження № 2/357/633/25, згідно контрольного журналу судових справ та матеріалів, отримана суддею для розгляду 26.02.2025.

Ухвалою судді від 26.02.2025 поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2025 по цивільній справі № 357/11914/24 та призначено судовий розгляд заяви на 11.03.2025.

06.03.2025 судом за вх. № 12374 отримано заперечення представника позивача Тереняк В.І., яка діє на підставі довіреності, на заяву про перегляд заочного рішення, яка обґрунтована тим, що виходячи з матеріалів справи та протоколу судових засідань відповідач належним чином був повідомлений та від нього не надійшло жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду даної справи. Окрім того, відповідач не надав жодних доказів до заяви про перегляд заочного рішення, які можуть слугувати підставою для скасування рішення. Всі твердження відповідача зазначені в заяві є надуманими, повністю спростовуються доказами по справі та не впливають на зміст ухваленого рішення. Відповідачем не надано належних доказів, необхідних для скасування заочного рішення суду. Просила відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Лата Наталія Федорівна, яка діє на підставі ордеру, просила задовольнити заяву про перегляд заочного рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Гуменюк І.І., який діє на підставі довіреності просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи № 357/11914/24 провадження № 2/357/633/24, заяву про перегляд судового рішення разом з додатками, дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

У серпні 2024 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 1-7).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024,головуючим суддею визначено Орєхова О.І. (а.с. 123) та отримана для розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді № 757447 від 28.08.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованного засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді Орєхова О.І., вбачається, що за вказаними параметрами особу ОСОБА_1 не знайдено (а.с. 120).

28 серпня 2024 року судом було здійснено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області (а.с. 121).

08 листопада 2024 року за вх. № 58759 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача (а.с. 80).

Згідно отриманої інформації, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 12.08.2010.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Ухвалою судді від 11 листопада 2024 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено в судове засідання у справі на 05 грудня 2024 року ( а. с. 124-125 ).

05 грудня 2024 року розгляд справи було відкладено до 17 січня 2025 року у зв`язку із неявкою відповідача (а.с. 128).

В судове засідання позивач свого представника не направив, електронною поштою представник АТ КБ «ПриватБанк» Запорожець Іван Михайлович, який діє на підставі довіреності (а.с. 134-135), надіслав заяву, отримана та зареєстрована канцелярією суду 17.01.2025 за вх. № 3328, про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 137).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованими повідомленнями про вручення поштового повідомлення.

Однак, на адресу суду повернулися поштові конверти, причина повернення працівниками пошти вказана, як за закінченням терміну зберігання (а.с. 127, 131).

Так, кореспонденція з суду направлялася на адресу відповідача ОСОБА_1 за адресою його реєстрації, відповідно до отриманої судом інформації з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процессу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованною кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у данному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ).

Оскільки, як зазначено вище, на адресу суду повернулися поштові конверти без вручення, зурахуванням позиції Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, суд прийшов до висновку, що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, оскільки направлення листа рекомендованною кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним.

Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача.

17січня 2025 року судом було ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку (а.с. 139-140).

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2025 року у цивільній справі № 357/11914/24 позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 16.02.2022 у розмірі 109 462,77 гривень та судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень, а загалом 111 885,17 гривень (сто одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень сімнадцять копійок) (а.с. 141-152).

Копію заочного рішення суду 20 січня 2025 року направлено відповідачу за місцем його реєстрації (а.с. 153).

У відповідності до ч. 3ст. 287 ЦПК Україниу результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 81ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, підставами для перегляду заочного рішення є одночасно наявність доказів, що мають істотне значення для справи та відсутність відповідача в судовому засіданні з поважних причин.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В судовому засіданні встановлено, що кореспонденцію із суду відповідач ОСОБА_1 дійсно не отримував, проте, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до нього про стягнення заборгованості був необізнаний.

Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають істотне значення для справи, що не досліджувались судом при розгляді справи у зв`язку із неявкою відповідача та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення. Проте, представником відповідача адвокатом Лата Н.Ф. жодних належних доказів, що б підтверджували необґрунтованість вимог позивача не надано. Заява про перегляд заочного рішення є лише непогодженням з обґрунтуванням та винесеним рішенням по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що справу було розглянуто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Варто зазначити, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, щожодна зісторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язковогорішення суду просто тому, що вона має на метідобитися нового слуханнясправи та нового її вирішення.

Згідно ч.3ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, та у такому випадку згідно ч.4 цієї статті у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 284,287,288, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лата Наталії Федорівни про перегляд заочного рішення від 17.01.2025 у цивільній справі № 357/11914/24 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11 березня 2025 року.

Суддя О. І. Орєхов