Справа № 991/7774/24
Провадження №22-ц/991/6/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

10 березня 2025 року м. Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду Панаід І.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вищого антикорупційного суду від 20 січня 2025 року у справі за позовом Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання необґрунтованим активу та стягнення його в дохід держави,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вищого антикорупційного суду від 20 січня 2025 року задоволено позовну заяву Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнано необґрунтованим і стягнуто в дохід держави актив, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , яка належить ОСОБА_3 .

Не погодившись з указаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить: 1) скасувати рішення Вищого антикорупційного суду від 20 січня 2025 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні зазначеного позову; 2) скасувати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_1 в якості відповідача.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ЦПК України, суддею - доповідачем встановлено неможливість призначення її до апеляційного розгляду до усунення недоліків.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на звільнення від сплати судового збору в порядку п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасника бойових дій.

Відповідно до вказаної норми учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 22 цього Закону визначено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 Велика Палата Верховного Суду в контексті аналізу застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» дійшла висновку, що правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Водночас, оскільки у справі № 9901/311/19 особа зверталась за захистом права, яке не випливало із статті 12 Закону України Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто позов не зачіпав обсяг соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосувався соціального і правового захисту ветеранів війни, то Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що ця особа не звільняється від сплати судового збору, попри її статус учасника бойових дій, на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначила, що п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». А стаття 22 цього ж Закону передбачає, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевірити, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12 та 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правові висновки Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, а отже вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду щодо з`ясування предмета позову та встановлення його співвідношення з судовим захистом соціальних гарантій учасників бойових мають бути враховані Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду при вирішенні питання сплати судового збору за поданою апеляційною скаргою.

Як вбачається з апеляційної скарги, предметом оскарження є законність набуття ОСОБА_3 активів, а отже вказаний спір не стосується порядку та обсягу соціальних гарантій ОСОБА_1 , як учасника бойових дій.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Тобто, при вирішенні питання щодо відкриття провадження по справі суд зобов`язаний перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Положеннями п. 15 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави судовий збір не справляється.

Однак, за приписами вказаної норми права від сплати судового збору звільняється лише особа, яка звернулась до суду із позовом про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Натомість, у випадку подання апеляційної скарги відповідачем чи його представником судовий збір за її подання справляється в установленому законом розмірі, що повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 991/3401/21.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду апеляційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).

З огляду на зазначене, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 43 208 грн (1 920 354 грн ? 1,5% ? 150 %) за вимогою про перегляд рішення суду першої інстанції щодо стягнення в дохід держави квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 920 354 грн, а також 605,60 грн (3028 грн?0,2) за вимогою про перегляд ухвали суду від 08 жовтня 2024 року.

Судовий збір підлягає сплаті за такими реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030103

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0026001

Код класифікації доходів бюджету 22030103

Призначення платежу: 101, ІПН особи-платника, судовий збір за апеляційною скаргою ОСОБА_1 по справі № 991/7774/24, Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху надавши строк у 10 (десять) днів для усунення зазначеного недоліку шляхом направлення до суду документів про сплату судового збору у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір», або доказів звільнення від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та встановити строк для усунення вказаних у ній недоліків - десять днів з моменту отримання копії ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали подана апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, які її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Панаід