Провадження № 2/204/822/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком, -

В С ТА Н О В И В:

21 листопада 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, в якій він просив встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_2 його дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері, ОСОБА_3 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 липня 2015 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 від цього шлюбу у подружжя народилась спільна дитина - ОСОБА_4 . Сімейне життя у подружжя не склалось. 24 лютого 2020 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області у справі № 221/9126/19 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу та згоди подружжя дочка ОСОБА_5 залишилась проживати разом з позивачем. Відповідач створила нову сім`ю, народила дитину та проживала у м. Волноваха. Після повномасштабного вторгнення в Україну 27 лютого 2022 року м. Волноваха було окуповано, на теперішній час це непідконтрольна Україні територія. Позивач разом з дочкою були вимушені виїхати з міста Волноваха, а відповідач залишилась там. Відповідач продовжує проживати у м. Волноваха. Дитина проживає окремо від матері разом з батьком, який виховує та утримує дитину самостійно. На теперішній час позивач разом з дочкою проживають у м. Кам`янське Дніпропетровської області. Позивач завжди проводить з дочкою багато часу, приділяє увагу та піклується про дитину. Позивач утримує дитину самостійно, відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Позивачу, як працівнику ТОВ «Комфі Трейд» на посаді продавця непродовольчих товарів надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а тому ним не залучається до участі у справі в якості третьої особи відповідний центр комплектування та соціальної підтримки. Встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини відповідатиме інтересам дитини та буде направлено на захист прав дитини, яка фактично виховується одним з батьків. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача - Серебрякова І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності. У поданому до суду клопотанні (поясненні), яке надійшло до суду 25 грудня 2024 року представник - ОСОБА_6 зазначила, що факт самостійного виховання та утримання дитини батьком може бути підтверджений рішенням суду виключно у разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

Допитана в судовому засіданні 05 березня 2025 року в якості свідка ОСОБА_7 суду повідомила, що позивач ОСОБА_2 є її колишнім сусідом в той час, коли вони проживали у м. Волноваха Донецької області. З позивачем вона знайома з самого його народження. Їй відомо, що ще до переїзду з м. Волноваха позивач розірвав шлюб з відповідачем ОСОБА_3 . Їй також відомо, що у колишньої дружини позивача наразі інша родина, а також народилась дитина. Після переїзду у 2022 році вона разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_2 та дитина - ОСОБА_8 переїхали у м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Потім вони переїхали у м. Кам`янське Дніпропетровської області. ОСОБА_2 влаштувався на роботу, через рік після переїзду дитина пішла до школи. Наразі вони з позивачем та дочкою позивача орендують одну квартиру. Зв`язків з матір`ю ОСОБА_5 у позивача та у дитини немає, дитина у розмовах про мати не згадує. Утримує та виховує дитину позивач. Дитина гарно ставиться до батька, добре навчається, має все необхідне для життя.

Допитана в судовому засіданні 05 березня в якості свідка ОСОБА_9 суду повідомила, що з позивачем ОСОБА_2 вона знайома вже три роки, вони почали спілкуватись після переїзду з міста Волноваха Донецької області. ОСОБА_2 проживає у м. Кам`янське Дніпропетровської області разом зі своїм дядьком, дружиною дядька та своєю дочкою. Відносини у позивача з дитиною добрі, позивач займається вихованням дитини, проводить з дочкою вільний час, повністю забезпечує дитину всім необхідним. Щодо матері ОСОБА_5 їй відомо тільки те, що вона проживає у м. Волноваха Донецької області. У розмовах дитина про мати не згадує, щодо спілкування дитини з матір`ю їй нічого не відомо.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 10 липня 2015 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 24 лютого 2020 року по справі № 221/9126/19, яке набрало законної сили 25 березня 2020 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 04 травня 2022 року (а.с. 10).

Позивач є батьком, а відповідач є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 04 травня 2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 436 (а.с. 11).

Відповідно до статті 291 ЦК України фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я має право на сім`ю. Фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім`єю, крім випадків, встановлених законом. Фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Ніхто не має права втручатися у сімейне життя фізичної особи, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Приписами статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Позивач разом з дитиною зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18 травня 2022 року № 1207- (а.с. 9) та від 16 травня 2022 року № 1207- (а.с. 12).

Згідно з довідкою № 5 про склад сім`ї ВПО від 09 квітня 2024 року, виданою ТОВ «Абонент ХХІ» сім`я ОСОБА_2 мешкає без реєстрації як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 та складається з двох осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с. 14).

31 січня 2025 року представник ОСОБА_2 - Серебрякова І.М. звернулась до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради з заявою про проведення обстеження умов проживання ОСОБА_2 , який проживає разом з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 107), однак листом № С-97/01-15вих від 26 лютого 2025 року службою у справах дітей Кам`янської міської ради було повідомлено, що відповідно до чинного законодавства питання про встановлення факту самостійного виховання дитини не підлягає розгляду органом опіки та піклування і не передбачає надання відповідного висновку до суду, в тому числі і складання акту обстеження умов проживання (а.с. 122).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт самостійного виховання та утримання позивачем ОСОБА_2 його малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері ОСОБА_3 , підтвердили допитані під час розгляду справи свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

В Акті № 687 про проживання від 08 листопада 2024 року, складеному Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Добробут», зазначено, що ОСОБА_2 дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним проживає без реєстрації його дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з травня 2022 року та по теперішній час, що підтверджують сусіди (а.с. 15).

Крім того, додатково на підтвердження факту самостійного виховання та утримання позивачем малолітньої ОСОБА_4 свідчить: характеристика ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 3-В класу Комунального закладу «Ліцей інформаційних технологій» Кам`янської міської ради, в якій зазначено, що батько дитини - ОСОБА_2 підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться успіхами ОСОБА_5 в навчанні, відвідує батьківські збори, створює дитині всі необхідні умови для навчання та виховання дочки (а.с. 18); декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-3А4З-96А0 від 01 червня 2023 року, в якій зазначено, що законним представником пацієнта ОСОБА_4 є ОСОБА_2 (а.с. 16); фотознімки батька з дитиною (а.с. 30-34).

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує та утримує малолітню дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому заяву ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини слід задовольнити.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 15, 16, 291 ЦК України, ст.ст. 141, 160 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 315 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком - задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , його малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез