Справа № 303/6929/24
Провадження № 2/309/1222/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Піцура Я.Я.,

за участю секретаря судового засідання Гелетей Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за позовом приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Романа Михайловича до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору Закарпатська обласна кредитна спілка «Калиновий міст», про визначення частки майна боржника у спільному сумісному майні,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору Закарпатська обласна кредитна спілка «Калиновий міст», про визначення частки майна боржника у спільному сумісному майні.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №64349934 з примусового виконання виконавчого листа №303/8146/18 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Калиновий міст» заборгованості за кредитним договором у розмірі 107 702,67 грн. та судових витрат. У результаті проведених виконавчих дій встановлено, що відповідачі перебувають у шлюбі з 27.09.2013 року. Також з державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що ОСОБА_3 придбано за договорами купівлі-продажу наступні об`єкти: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору-купівлі-продажу №1977 від 15.11.2023; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0238, на підставі договору-купівлі-продажу №1977 від 15.11.2023; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0236, на підставі договору-купівлі-продажу №1978 від 15.11.2023; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0237, на підставі договору-купівлі-продажу №1982 від 15.11.2023. Вказане нерухоме майно придбано у період шлюбу та відноситься до спільного майна подружжя, а отже на нього може бути звернуто стягнення.

Посилаючись на викладене просить суд: 1) визнати об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0238; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0236; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0237 об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визначити 1/2 частку майна боржника ОСОБА_5 у спільному сумісному майні подружжя: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0238; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0236; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0237,

Відзиву на позов відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не подавали.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позов та просила його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися шляхом неодноразового направлення їм судових повісток та поштової кореспонденції з процесуальними документами за адресою реєстрації їх місця проживання, однак такі повідомлення про вручення відповідної поштової кореспонденції повернулися до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Отже судом вживалися усі необхідні заходи для повідомлення відповідачів про судові засіданні, шляхом направлення поштової кореспонденції за адресою реєстрації їх місця проживання, і в інший якийсь спосіб повідомити ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про час і місце судового розгляду суд позбавлений можливості. За таких обставин, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності відповідачів.

У судове засідання представник третьої особи не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши думку учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

При розгляді справи встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округ Закарпатської області Романа Р.М. перебуває виконавче провадження №64349934 з примусового виконання виконавчого листа №303/8146/18 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Калиновий міст» заборгованості за кредитним договором у розмірі 107 702,67 грн. та судових витрат (а.с.4-9).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №9 від 13 серпня 2024 року, 27.09.2013 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 ) (а.с.13, 14).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 зареєстровані наступні об`єкти нерухомого майна: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору-купівлі-продажу №1977 від 15.11.2023; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0238, на підставі договору-купівлі-продажу №1977 від 15.11.2023; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0236, на підставі договору-купівлі-продажу №1978 від 15.11.2023; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0237, на підставі договору-купівлі-продажу №1982 від 15.11.2023 (а.с.17-19, 15-21).

Тобто вказане вище нерухоме майно набуте ОСОБА_3 у період перебування у шлюбі з ОСОБА_6 .

За приписами частини 6 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» від1999року (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Відповідно до ч.1 ст.443ЦПК України суд за поданням державного виконавця вирішує питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Щодо форми звернення приватного виконавця до суду, то з цього приводу висловилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 року, справа № 2-591/11.

Зокрема Велика Палата констатувала, що практика ЄСПЛ свідчить, що за наявності спору про право цивільне держава повинна забезпечити учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів.

На досягнення цієї мети спрямовані правила процесуального закону, що регламентують позовне провадження.

Розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 443 ЦПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.

Тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право.

Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом в порядку позовного провадження.

Велика Палата Верховного Суду знов звертає увагу, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає.

За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

У разі, якщо майно належить двом або більше особам на праві спільної власності із визначенням часток кожного з них у праві власності, то відповідно до частини першої статті 356 ЦК України майно належить таким особам на праві спільної часткової власності. Якщо розмір часток співвласників відомий, то спір про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не виникає. Водночас може виникнути спір про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (частина перша статті 366 ЦК України).

Якщо ж виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення - право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності (див mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18 (провадження № 12-71гс20, пункт 8.74).

При цьому відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника), яка могла взагалі не брати участі у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності (як у справі, що переглядається), свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження. Тому заява про визначення частки майна боржника у спільному майні за наявності спору, подана до суду виконавцем, незалежно від її назви (позовна заява, подання) за своєю суттю є саме позовною заявою. Особа, яка є стверджуваним співвласником майна боржника у такому спорі, є стороною у спорі, якій має бути забезпечена можливість користуватися всіма правами, якими наділений відповідач відповідно до закону. Лише в цьому разі буде забезпечене право такої особи на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, оскільки у даному випадку ставиться питання про визначення частик у майні яким він володіє з іншою особою на праві спільної сумісної власності, то це може свідчити про існування спору про право, у зв`язку з чим приватний виконавець правомірно звернувся до суду саме у порядку позовного провадження.

Щодо розгляду справи по суті.

Частиною другою статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Крім того, відповідно до статей 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, норми ст.ст. 60, 70 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 по справі №327/504/17).

Разом з тим, в межах розгляду даного позову вказана презумпція спростована не була та не оспорювалась. Суду не подавалось ні рішення суду в іншій справі, ні будь-які докази, які б доводили, що майно в якому визначається частка боржника, є особистим майном іншого з подружжя.

За таких обставин суд виходить із того, що частки у спільному сумісному майні колишнього подружжя є рівними, а отже на 1/2 частку у цьому майні може бути звернуто стягнення з метою виконання обов`язку, встановленого судовим рішенням.

А отже наявні підстави для задоволення позову приватного виконавця.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення судовий збір за пред`явлення позову у розмірі 1852,76 грн, тобто по 926,38 грн. з кожного з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 48, 51, 81, 206, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Романа Михайловича до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору Закарпатська обласна кредитна спілка «Калиновий міст», про визначення частки майна боржника у спільному сумісному майні - задовольнити.

Визнати об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0238; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0236; земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0237 об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визначити частку майна ОСОБА_2 , якою він володіє спільно з ОСОБА_3 , у розмірі 1/2 ідеальної частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Визначити частку майна ОСОБА_2 , якою він володіє спільно з ОСОБА_3 , у розмірі 1/2 ідеальної частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0238.

Визначити частку майна ОСОБА_2 , якою він володіє спільно з ОСОБА_3 , у розмірі 1/2 ідеальної частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0236.

Визначити частку майна ОСОБА_2 , якою він володіє спільно з ОСОБА_3 , у розмірі 1/2 ідеальної частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0237.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович (місцезнаходження м.Хуст, майдан Незалежності, 9, Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Третя особа: Закарпатська обласна кредитна спілка «Калиновий міст» (місце знаходження м.Мукачево, пл. Кирила і Мефодія, 26/9, Закарпатської області, ЄДРОПУ 35685100)

Повний текст рішення виготовлено 11 березня 2025 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.