Справа № 646/133/24
№ провадження 2/646/206/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.25 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.

за участю секретаря судового засідання Ільченко В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

03.01.2024 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позиція сторони, що звертається до суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту №-21-01 від 18.01.2021, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 .

02.09.2021 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 , автомобіля Ford Fiesta, д.р.н. НОМЕР_2 та автомобіля CHEVROLET VOLT д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі ТЗ) отримали механічні ушкодження.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у здійснені ДТП, яка сталася 02.09.2021 позивачем надано на електронному носії СД-диску відео з відореєстратора, з якого чітко видно як ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET VOLT д.р.н. НОМЕР_4 порушив ПДР, не дотримав безпечного бокового інтервалу в установлених межах безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_5 та BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET VOLT д.р.н. НОМЕР_4 , порушив ПДР, а саме П.12.1.ПДР - Водій ТЗ не врахував безпечної швидкості руху ТЗ; п.13.1.ПДР - Порушення безпечного інтервалу; П.2.3.6.ПДР - Порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з Постановою Київського районного суду м. Харкова, від 31.01.2022 особою, винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_1 . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №268035 від 15.09.2021, 02.09.2021 о 13:20 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_4 , за адресою: м. Харків, пл.. Конституції, 26, не отримав безпечного бокового інтервалу в установлених межах безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 та BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до cт. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

За п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу.

Тобто, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, суд постановив:«Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за cт. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тоді як закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених, ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто підлягає застосуванню виключно за наявності вини особи в скоєнні ДТП, що також підтверджується науково-консультативним висновком НКР при Вищому Адміністративному суді України від 07.11.2017.

Аналогічної правової позиції дотримується також і Верховний Суд, що висвітлена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 по справі № 910/18319/16.

Таким чином, у даному випадку вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП 02.09.2021 є беззаперечною, між його протиправними діями та завданою шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником, і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Також даний термін викладений у ст. 979 ЦК України, згідно якої визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника (п. 4 Договору страхування). Розмір страхового відшкодування у разі пошкодження (знищення) застрахованого ТЗ розраховується на підставі даних огляду пошкодженого ТЗ і документів, які підтверджують факт настання страхового випадку і розмір заподіяного збитку (п. 16.5 Договору страхування).

Відповідно до рахунку СТО №BL000014270 від 14.09.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 складає 714 817,56 грн.

Згідно з розділом 6. договору страхування, повна загибель - пошкодження (знищення) застрахованого ТЗ, внаслідок якого відсутня можливість виконання ремонтно-відновлювальних робіт, які забезпечують усунення пошкоджень, що викликали в результаті настання страхового випадку, або вартість відновлювального ремонту, розрахована відповідно до умов цього договору, перевищує 75% дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку.

Відповідно до Звіту ринкової вартості колісного транспортного засобу №071-09- В/21 від 08.09.2021, ринкова вартість автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 , без обліку аварійних пошкоджень, на дату ДТП 02.09.2021, становить 804 482,45 грн.

Вартість відновлювального ремонту 714 817,56 грн. від ринкової вартості ТЗ 804 482,45 грн. у відсотковому еквіваленті складає 88,85% тобто, вартість відновлювального ремонту розрахована відповідно до умов цього договору, перевищує 75% дійсної вартості ТЗ, тому було визнано повну загибель ТЗ.

Після чого було виставлено пошкоджений ТЗ на автоонлайн для визначення його вартості. Відповідно до зобов`язуючої пропозиції найвища пропозиція пошкодженого ТЗ становила 427 000,00 грн. За згодою із страхувальником було погоджено суму придатних залишків пошкодженого ТЗ в розмірі 435 000,00 грн. відповідно до заяви від 22.09.2021.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно п. 4.1.5. Договору страхування, франшиза при повній загибелі ТЗ складає 10 % від страхової суми, що дорівнює 78 876,00 грн.

Відповідно до п. 16.22 Договору страхування, розмір заподіяних збитків дорівнює меншій сумі:дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку за вирахуванням залишків, придатних для подальшого використання;ліміту відповідальності Страховика (страхова суми) по ТЗ на момент настання страхового випадку за вирахуванням залишків, придатних для подальшого використання.

Тому, розрахунок суми страхового відшкодування відбувався наступним чином:788 760,00 грн. - 435 000,00 гри. - 78 876,00 гри. = 274 884,00 грн., де788 760,00 грн. - страхова сума ТЗ;435 000,00 грн. - вартість придатні залишки пошкодженого ТЗ узгоджених із страхувальником; 78 876,00 грн. - франшиза відповідно договору страхування;274 884,00 грн. - сума страхового відшкодування, розрахована відповідно до умов цього договору.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування», умов Договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на користь страхувальника у розмірі 274 884,00 грн.

Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом №2171485-1 від 24.09.2021 та платіжним дорученням №46930 від 24.09.2021.

На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Отже, після виплати страхового відшкодування у Позивача виникла право вимоги до винної особи щодо відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована у AT «СК «КРАЇНА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР / 5534140 (надалі - Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 гри., франшиза - 0,00 грн.

Статтею 528 ЦК України передбачено, що виконання обов`язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не виникає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі Методика) фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Згідно з п. 2.4. Методики вартість матеріального збитку визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Тобто, матеріальний збиток, це вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу.

Тому, ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фафорит» для визначення вартості матеріального збитку автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 . Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №31664 від 07.08.2022, дата дослідження 02.09.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 без ПДВ на запасні частини та матеріали складає 434 699,47 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (матеріального збитку) без ПДВ на заласні частини та матеріали становить 434 699,47 грн. (коефіцієнт фізичного зносу (Ез) дорівнює 0,00).

Згідно з абзацом другим пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена безпосередньо на рахунок потерпілої особи, то у відповідності до абзацу 2 ст. 36.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із вартості запасних частин, які підлягають заміні вираховується ПДВ.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №31664 від 07.08.2022, дата дослідження 02.09.2021, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (матеріального збитку) без ПДВ на запасні частини та матеріали автомобіля BMWX5, д.р.н. НОМЕР_1 становить 434 699,47 грн. (25 816,67 + 28 217,80 + 380 665,00 х (1 - 0,00 )), де: 25 816,67 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт; 217,80 грн. - вартість необхідних для ремонту матеріалів без урахування ПДВ; 380 665,00 грн. - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту безурахування ПДВ; 0,00 - коефіцієнт фізичного зносу (Ез).

434 699,47 грн. - Сума страхового відшкодування, розрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В п. 9.1 ст. 9 Закону зазначено, що страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до Полісу АР/5534140 ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 гри., франшиза - 1 300,00 грн.

Оскільки, сума Сврз перевищує суму ліміту відповідно до Полісу, то Страховик відповідає в межа ліміту.

Отже, за даним страховим випадком сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь ПрАТ «СК «ВУСО» з AT «СК «КРАЇНА» відповідно до умов Полісу АР/5534140 становить 130 000,00 гри.

ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до АТ «СК «КРАЇНА» вз заявою на виплату страхового відшкодування.

16.08.2022 AT «СК» КРАЇНА» здійснило виплату на користь ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 130 000,00 грн. у відповідності до умов полісу АР/5534140 в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що підтверджується довідкою підтвердження надходження коштів.

Крім того, статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У Постанові Верховного суду України від 13 березня 2018 року із справи №910/9396/17 Верховним судом України було встановлено, що спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, оскільки сума понесених збитків (з урахуванням ліміту АР/5534140 за шкоду, заподіяну майну, яка становить 130 000,00 гри. та франшиза - 0,00 грн.) в повному обсязі не була сплачена AT «СК «КРАЇНА», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом АР/5534140 та сумою фактично завданих збитків, а саме 144 884,00 грн. (274 884,00 (понесені витрати Позивачем в межах фактичного розміру шкоди) - 130 000,00 (сума страхового відшкодування відповідно до умов Полісу АР/5534140 ) = 144 884,00) підлягає стягненню з Відповідача.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку ПрАТ «СК «ВУСО» неодноразово зверталося до Відповідача з проханням відшкодувати шкоду в добровільному порядку, втім станом на дату звернення до суду з цією позовною заявою, шкода не була відшкодована Відповідачем навіть частково.

У зв`язку з викладеним, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рух справи.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.01.2024 відкрито провадження у справі та призначеного до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

20.02.2024 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він виклав свої заперечення проти вимог позовної заяви, посилаючись на таке.

Позивач, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, зобов`язаний довести спочатку винуватість в ДТП водія ОСОБА_1 , а потім вже заявляти цивільний позов до нього.

В даному випадку позивачем не надано до суду доказів, які свідчили про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні ДТП.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166,1187 ЦК України, шкода завдана особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у відповідача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Сума страхового відшкодування, яка була виплачена ПрАТ «СК ВУСО» власнику автомобіля BMW, становить 434 699,47 грн.

AT « СК Країна», де був застрахований автомобіль Chevrolet, 16 серпня 2022 року безпідставно сплатила ПрАТ «СК ВУСО» 130 000,00 грн., хоча на даний момент Київським районним судом ще не була винесена постанова щодо розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у відношенні ОСОБА_1 (постанова судом винесена 31 грудня 2022 року).

Автомобіль Chevrolet, який належав ОСОБА_1 і зіткнувся з автомобілями Ford та BMW, на момент ДТП мав ще інший діючий, від попереднього власника автомобіля Chevrolet, страховий поліс ЕР №201635263 від 22 жовтня 2020 року, термін дії з 23 жовтня 2020 року по 22 жовтня 2021 року включно. Сума регламентної виплати за пошкодження майна, згідно вказаного поліса, становить 130 000,00 грн. Однак, ПРАТ «СК ВУСО» не зверталась до ПрАТ « ХМСК» щодо відшкодування по зазначеному полісу (копія поліса додається).

Викладене свідчить, що ПрАТ «СК Країна» та ПрАТ «СК ВУСО», діяли всупереч діючого законодавства, тобто, проводили розрахунки, коли Київським районним судом м. Харкова не була розглянута справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

Викладене свідчить, що судом не була встановлена вина водія ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль BMW, а позивачем не надано будь-яких інших доказів щодо винуватості ОСОБА_1 .

Відповідач вказує, що співробітниками поліції 15 вересня 2021 року був складений протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Зазначена постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

Викладене свідчить, що на сьогодні не існує жодного процесуального рішення суду щодо винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження винуватості відповідача ОСОБА_1 в ДТП, в ході якого був пошкоджений автомобіль BMW, позивачем не надано будь-яких належних доказів. Позивач (його представник) посилається на електронний носій з відео регістратора, на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу, ним допущено порушення п.п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху. Однак, з цим неможливо погодитися, оскільки представник позивача не володіє спеціальними знаннями для оцінки дій водія в дорожній ситуації.

При дачі пояснень щодо обставин ДТП в поліції, водій ОСОБА_1 в обґрунтування своєї невинуватості додав до своїх пояснень фотознімки пошкоджень автомобілів Chevrolet та Ford, із яких видно, що пошкодження на автомобілі Chevrolet могли виникнути лише в разі маневрування автомобіля Ford вправо, тобто, пошкодження могли виникнути лише в разі повернутих вправо передніх коліс останнього, оскільки права частина переднього бампера не має будь-яких пошкоджень. Зазначені фотознімки пошкоджень автомобілів не були належним чином досліджені робітниками поліції, тому протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений безпідставно.

В зв`язку із обставинами, що склалися в Україні на період 2022 року, Київським районним судом м. Харкова обставини ДТП не досліджувались. Оскільки сплив термін розгляду справи, згідно вимог п.7 ст. 247 КУпАП, судом було закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 . Посилання позивача, що Київським районним судом м. Харкова в постанові від 31 січня 2022 року встановлена вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, безпідставні.

06.03.2024 до суду від представника позивача - ОСОБА_4 надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначив, що з наданого відповідачем відзиву вбачається, що відповідач безпідставно намагається ухилитися від відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Тому наведені у відзиві твердження не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на наступне.

На спростування тверджень відповідача зазначаємо, позивач надав докази винуватості Відповідача в ДТП 02.09.2021 в додатках до позовної заяви. Також, аргументація винуватості Відповідача в ДТП 02.09.2021 зазначалася в позовній заяві, а саме на сторінках 2-3: «На підтвердження вини ОСОБА_1 у здійснені ДТП, яка сталася 02.09.2021 надаємо на електронному носії СД-диску відео з відореєстратора, з якого чітко видно, як ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET VOLT д.р.н. НОМЕР_4 порушив ПДР, не дотримав безпечного бокового інтервалу в установлених межах безпечної швидкості руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_5 та BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET VOLT д.р.н. НОМЕР_4 порушив ПДР, а саме п.12.1.ПДР - Водій ТЗ не врахував безпечної швидкості руху ТЗ; п.13.1.ПДР - Порушення безпечного інтервалу; П.2.3.6.ПДР - Порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2022 особою, винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_1 . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №268035 від 15.09.2021, 02.09.2021 о 13:20 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Volt, д.п.з. НОМЕР_4 , за адресою: м. Харків, пл.. Конституції, 26, не отримав безпечного бокового інтервалу в установлених межах безпечної швидкості руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 та BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

За п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихст.38 цього кодексу.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тоді як закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто підлягає застосуванню виключно за наявності вини особи в скоєнні ДТП, що також підтверджується науково-консультативним висновком НКР при Вищому Адміністративному суді України від 07.11.2017.

Таким чином, у даному випадку вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП 02.09.2021 є беззаперечною, між його протиправними діями та завданою шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок.

Якби Відповідач вважав себе потерпілим, то вжив би заходів для відновлення свого порушеного права, а саме: оскаржив протокол про адміністративне правопорушення, постанову суду Київського районного суду м. Харкова, від 31.01.2022 та притягнув би відповідальну особу до відповідальності. З моменту ДТП пройшло більше двох років і Відповідач не вчинив жодних дій, які б спростовували його вину, хоча Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням відшкодувати шкоду в добровільному порядку.

З наведеного вбачається, що правова позиція Відповідача ґрунтується виключно на вибірковому розгляді наданих Позивачем доказів та їх частковому дослідженні, перекручуванні положень чинного законодавства та їх тлумаченні на власну користь з метою приховання власної недбалості та ухилення від відповідальності.

Відповідно до рахунку СТО №BL000014270 від 14.09.2019 вартістьвідновлювального ремонту автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 складає 714 817,56 грн.

Згідно з розділом 6, договору страхування, повна загибель - пошкодження (знищення) застрахованого ТЗ, внаслідок якого відсутня можливість виконання ремонтно-відновлювальних робіт, які забезпечують усунення пошкоджень, що викликали в результаті настання страхового випадку, або вартість відновлювального ремонту, розрахована відповідно до умов цього договору, перевищує 75% дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку.

Відповідно до Звіту ринкової вартості колісного транспортного засобу №071-09-В/21 від 08.09.2021, ринкова вартість автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 , без обліку аварійних пошкоджень на дату ДТП 02.09.2021, становить 804 482,45 грн.

Вартість відновлювального ремонту 714 817,56 грн. від ринкової вартості ТЗ 804 482,45 грн. у відсотковому еквіваленті складає 88,85%, тобто вартість відновлювального ремонту, розрахована відповідно до умов цього договору, перевищує 75% дійсної вартості ТЗ, тому було визнано повну загибель ТЗ.

Після чого було виставлено пошкоджений ТЗ на автоонлайн для визначення його вартості. Відповідно до зобов`язуючої пропозиції, найвища пропозиція пошкодженого ТЗ становила 427 000,00 грн. За згодою із страхувальником було погоджено суму придатних залишків пошкодженого ТЗ в розмірі 435 000,00 грн. відповідно до заяви від 22.09.2021.

Тому, розрахунок суми страхового відшкодування відбувався наступним чином:788 760,00 грн. - 435 000,00 грн. - 78 876,00 грн. = 274 884,00 грн., де788 760,00 грн. - страхова сума ТЗ;435 000,00 грн. - вартість придатні залишки пошкодженого ТЗ узгоджених із страхувальником;78 876,00 грн. - франшиза відповідно договору страхування;274 884,00 грн. - сума страхового відшкодування, розрахована відповідно до умов цього договору.

Відповідач стверджує, що АТ «СК «КРАЇНА» безпідставно сплатила Позивачу 130 000,00 грн. відповідно до умов Полісу АР/5534140, оскільки на момент проведення виплати Київським районним судом ще не була винесена постанова щодо розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у відношення Відповідача.

На спростування неправомірного твердження Відповідача представник позивача зазначає про наступне.

Постанова Київського районного суду м. Харкова щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по справі №953/18517/21 винесена від 31.01.2022, а виплата AT "СК " КРАЇНА " була здійснена 16.08.2022 (довідка надходження коштів міститься в матеріалах справи, а саме п. 20 додатків до позовної заяви), тобто після винесення постанови судом.

Більше того, відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

п. 34.1 Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

п. 34.2. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

п. 34.4. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також: можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Тобто, AT «СК «КРАЇНА» на основі проведеного страхового розслідування визнало дану подію страховим випадком і здійснило виплату Позивачу в розмірі 130 000,00 грн. відповідно до умов Полісу АР/5534140 з додержанням усіх норм, як того вимагає законодавство України.

Цивільна правова відповідальність водія автомобіля CHEVROLET VOLT, VIN-код НОМЕР_6 , д.р.н. НОМЕР_4 , на час вчинення ДТП 02.09.2021 була забезпечений двома чинними полісами:Полісом AT «СК «КРАЇНА» АР/5534140;Полісом ПрАТ «ХМСК» ЕР/ 201635263.

Чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування щодо одного об`єкта страхування з різними страховиками, при цьому наявність на момент укладення внутрішнього договору страхування в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про інші чинні внутрішні договори страхування, укладені по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, є достатнім доказом виконання страхувальником свого обов`язку повідомити страховика про інші внутрішні договори страхування.

За змістом пункту 3.1 статті 3 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик при отриманні інформації про настання події, що містить ознаки страхового випадку за укладеним ним внутрішнім договором страхування, зобов`язаний (незалежно від наявності інших внутрішніх договорів страхування, укладених по відношенню до забезпеченого транспортного засобу, та черговості їх укладення) здійснити визначені Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" заходи для забезпечення своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 вищевказаного Порядку №464/2020 від 26.02.2020 страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив страхове відшкодування, має право на отримання страхового відшкодування від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу внутрішні договори страхування.

Для реалізації зазначеного у цьому пункті права страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив страхове відшкодування, має подати заяви про страхове відшкодування до решти зазначених страховиків.

Отже, після виплати страхового відшкодування AT "СК" КРАЇНА" в розмірі 130 000,00 грн. відповідно до умов Полісу АР/5534140, у останнього виникло право на компенсацію 50% суми страхового відшкодування до ПрАТ «ХМСК» за полісом ЕР/201635263 відповідно до вищевказаного Порядку №464/2020 від 26.02.2020.

З вищенаведеного у Позивача були відсутні правові підстави на звернення до ПрАТ «ХМСК» із заявою про страхове відшкодування.

З наведеного вбачається, що правова позиція Відповідача ґрунтується виключно на вибірковому розгляді наданих Позивачем доказів та їх частковому дослідженні, перекручуванні положень чинного законодавства та їх тлумаченні на власну користь з метою приховання власної недбалості та ухилення від відповідальності.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.08.2024 заява відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволена.

Витребувано з Київського районного суду м. Харкова справу №953/18517/21 (провадження №3/953/380/22) про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

06.09.2024 на адресу суду з Київського районного суду м. Харкова надійшла справа №953/18517/21 (провадження №3/953/380/22) про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.09.2024 клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи задоволено та призначено у справі судову автотехнічну експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

03.01.2025 на адресу суду від ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» надійшов висновок експерта №8145/8166 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи від 24.12.2024.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.01.2025 поновлено провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та продовжено розгляд справи.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про його час та місце повідомлявся своєчасно та належним чином, згідно поданих заяв просив розгляд справи проводити за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судовому засіданні підтримав поданий ним відзив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Висновки суду.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Судом встановлено, що 02.09.2021 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 , автомобіля Ford Fiesta, д.р.н. НОМЕР_2 та автомобіля CHEVROLET VOLT д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2022 у справі «953/18517/21 провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за cт. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно мотивувальної частини вказаного рішення судді:

«Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268035 від 15.09.2021, 02.09.2021 о13:20 год. ОСОБА_1 ,, керуючи транспортним засобом Chevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_4 , за адресою: м. Харків, пл.. Конституції, 26, не отримав безпечного бокового інтервалу в установлених межах безпечної швидкості руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 - від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками…

… Виключення провадження у справах про адміністративне правопорушення за спливом строків, передбачених ст.38 КУпАП є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а метою останньої є доведення вини. Отже, поєднання закриття справи із одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання вини особи за межами строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу.

Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Тобто, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7ст. 247 КУпАП….»

Як на підставу позовних вимог, позивач посилався на те, що 02.09.2021 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 , автомобіля Ford Fiesta, д.р.н. НОМЕР_2 та автомобіля CHEVROLET VOLT д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі ТЗ) отримали механічні ушкодження.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у здійснені ДТП, яка сталася 02.09.2021 позивачем надано на електронному носії СД-диску відео з відореєстратора, з якого чітко видно як ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET VOLT д.р.н. НОМЕР_4 порушив ПДР, не дотримав безпечного бокового інтервалу в установлених межах безпечної швидкості руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_5 та BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET VOLT д.р.н. НОМЕР_4 порушив ПДР, а саме П.12.1.ПДР - Водій ТЗ не врахував безпечної швидкості руху ТЗ; п.13.1.ПДР - Порушення безпечного інтервалу; П.2.3.6.ПДР - Порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, у даному випадку вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП 02.09.2021 є беззаперечною, між його протиправними діями та завданою шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок.

Розрахунок суми страхового відшкодування відбувався наступним чином:788 760,00 грн. - 435 000,00 грн. - 78 876,00 грн. = 274 884,00 грн., де788 760,00 грн. - страхова сума ТЗ;435 000,00 грн. - вартість придатні залишки пошкодженого ТЗ узгоджених із страхувальником; 78 876,00 грн. - франшиза відповідно договору страхування;274 884,00 грн. - сума страхового відшкодування, розрахована відповідно до умов цього договору.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування», умов Договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на користь страхувальника у розмірі 274 884,00 грн.

Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом №2171485-1 від 24.09.2021 та платіжним дорученням №46930 від 24.09.2021.

Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована у AT «СК «КРАЇНА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/5534140 (надалі - Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Відповідно до Полісу АР/5534140 ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза - 1 300,00 грн.

Оскільки, сума Сврз перевищує суму ліміту відповідно до Полісу, то Страховик відповідає в межа ліміту.

Отже, за даним страховим випадком сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь ПрАТ «СК «ВУСО» з AT «СК «КРАЇНА» відповідно до умов Полісу АР/5534140 становить 130 000,00 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до АТ «СК «КРАЇНА» із заявою на виплату страхового відшкодування.

16.08.2022 AT «СК» КРАЇНА» здійснило виплату на користь ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 130 000,00 грн. у відповідності до умов полісу АР/5534140 в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що підтверджується довідкою підтвердження надходження коштів.

Таким чином, оскільки сума понесених збитків (з урахуванням ліміту АР/5534140 за шкоду, заподіяну майну, який становить 130 000,00 грн. та франшиза - 0,00 грн.) в повному обсязі не була сплачена AT «СК «КРАЇНА», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом АР/5534140 та сумою фактично завданих збитків, а саме 144 884,00 грн. (274 884,00 (понесені витрати Позивачем в межах фактичного розміру шкоди) - 130 000,00 (сума страхового відшкодування відповідно до умов Полісу АР/5534140 ) = 144 884,00) підлягає стягненню з Відповідача.

Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18.

Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Пунктом 38-1.1 ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Матеріали справи свідчать про те, що 02.09.2021 о 13:20 год. за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 26, сталася ДТП за участі: ОСОБА_1 ,, (транспортний засіб Chevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_3 (транспортний засіб Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (транспортний засіб BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 ).

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту №-21-01 від 18.01.2021, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_1 .

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2022 (справа №953/18517/21) провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за cт. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Зі змісту вказаної вище постанови вбачається, що суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7ст. 247 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №268035 від 15.09.2021, 02.09.2021 о 13:20 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_4 , за адресою: м. Харків, пл.. Конституції, 26, не отримав безпечного бокового інтервалу в установлених межах безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 - від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Таким чином, з урахуванням того, що на час розгляду справи в суді закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення учасників ДТП до адміністративної відповідальності, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість учасників ДТП.

Також під час судового розгляду судом досліджено висновок експерта №8145/8166 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи та авто технічної експертизи від 24.12.2024, згідно якого:

«Виходячи з наданих на дослідження фотознімків пошкоджених автомобілів, автомобіль CHEVROLET VOLT контактував своєю лівою бічною стороною, а саме: лівими дверями, лівою передньою нижньою частиною лівого заднього крила та лівим заднім колесом з правим переднім колесом та задньою частиною правої бічної сторони переднього бампера автомобіля FORD FIESTA.

На момент контактування автомобілів ліве переднє колесо автомобіля FORD FIESTA було вивернуте вправо. Механізм контактування транспортних засобів викладений в дослідницькій частині висновку.

Пояснення водія автомобіля FORD FIESTA ОСОБА_5 про те, що на момент первинного контакту керований ним автомобіль рухався прямолінійно і не маневрував вправо, а автомобіль CHEVROLET VOLT маневрував вліво, являються технічно неспроможними, суперечать слідовій інформації схеми ДТП та проведеному транспортно-трасологічному дослідженню.

Дії водія автомобіля FORD FIESTA ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.3 ПДР України і знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з ДТП.

В діях водія автомобіля CHEVROLET VOLT ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходилися, з технічної точки зору у причинному зв`язку з ДТП - не вбачається».

Таким чином, посилання відповідача на те, що його вина у вчиненні ДТП у встановлений законом спосіб, на час здійснення позивачем виплати, встановлена не була, тому відсутні підстави для стягнення з нього суми страхового відшкодування є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Належних та допустимих доказів на підтвердження вини у ДТП, яка сталася 02.09.2021, саме ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Щодо твердження позивача, про те що відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована у AT «СК «КРАЇНА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/5534140 (надалі - Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.Відповідно до Полісу АР/ 5534140 ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза - 1 300,00 грн.

16.08.2022 AT «СК» КРАЇНА» здійснило виплату на користь ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 130 000,00 грн. у відповідності до умов полісу АР/5534140 в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що підтверджується довідкою підтвердження надходження коштів.

Таким чином, оскільки сума понесених збитків (з урахуванням ліміту АР/5534140 за шкоду, заподіяну майну, який становить 130 000,00 грн. та франшиза - 0,00 грн.) в повному обсязі не була сплачена AT «СК «КРАЇНА», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом АР/5534140 та сумою фактично завданих збитків, а саме 144 884,00 грн. (274 884,00 (понесені витрати Позивачем в межах фактичного розміру шкоди) - 130 000,00 (сума страхового відшкодування відповідно до умов Полісу АР/5534140 ) = 144 884,00) підлягає стягненню з Відповідача.

Суд зазначає про таке.

Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України)

Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, саме винна у ДТП особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

За ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП 02 вересня 2021 року.

Оскільки належними та допустимими доказами не доведено факт вчинення відповідачем ОСОБА_1 ДТП 02 вересня 2021 року, відтак відсутні підстави для покладення обов`язку саме на відповідача сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі, витрати на сплату судового збору слід залишити за позивачем.

Крім того відповідач просив суд стягнути з позивача витрати, пов`язані із залученням експерта.

Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджується що відповідачем ОСОБА_1 здійснено оплату за проведення експертного дослідження судової транспортно-трасологічної експертизи та авто технічної експертизи від 24.12.2024.

Враховуючи, що висновки експертиз були використані у якості доказів при ухваленні рішення у справі, витрати на оплату вартості проведеної експертизи є судовими витратами ОСОБА_1 в межах цієї справи, приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, витрати відповідача за проведення експертизи, підлягають стягненню з позивача.

Керуючись т.ст.4, 12, 76-81, 89, 258-259, 263-268, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у сумі 20 067 (двадцять тисяч шістдесят сім) грн. 90 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Суддя: В.В.Барабанова