КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 355/1622/24

номер провадження 22-ц/824/4879/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2024 року /суддя Чальцева Т.В./

у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області №90 від 16.02.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

14.08.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Баришівської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Баришівської селищної ради № 90 від 16.02.2024 р.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2024 року позов залишено без задоволення. /а.с. 96-100/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що земельна ділянка № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0, 003 га ним не приватизувалась і не набувалась у власність. Вказував, що предметом даного позову є порушення вимог ст.ст. 159, 160 ЗК України при розгляді земельного спору та складанні висновків, відображених в Акті обстеження. Наголошував на тому, що заяву про земельний спір підписано ОСОБА_2 поданою від імені свого повнолітнього, дієздатного сина ОСОБА_3 , без належних повноважень, без доручення. Суд першої інстанції помилково визнав таке порушення формальним. Розгляд земельного спору проведено за відсутності ОСОБА_3 . Окремо наголошував, що оформлення ним документів на земельну ділянку не залежить від волі позивача у зв`язку з веденим воєнним станом.

Представник Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області Нєкрасова М.В. звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів. Вказувала, що спірна земельна ділянка належить Баришівській селищній територіальній громаді. Рішенням 8 сесії 7 скликання Баришівської селищної ради від 21.09.2018 № 713-38-07 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Морозівська сільська рада ввійшла до Баришівської селищної територіальної громади. Позивач, на підтвердження своїх прав, жодного документу не надав, отже судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення.

В судовому засіданні, представник відповідача, з технічних причин, не змогла вийти на зв`язок в режимі відеоконференції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який з`явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 12.01.2024 до Баришівської селищної ради надійшла заява зареєстрована за вх.№25/03-10/24 від громадянки ОСОБА_2 щодо самовільного зайняття земельної ділянки в АДРЕСА_2 , громадянином ОСОБА_1 цільове призначення, якої для будівництва гаражу.

Вказана земельна ділянка належить Баришівській селищній територіальній громаді. Рішенням 8 сесії 7 скликання Баришівської селищної ради від 21.09.2018 № 713-38-07 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Морозівська сільська рада ввійшла до Баришівської селищної територіальної громади.

06.02.2024 Комісія з вирішення земельних спорів при виконавчому комітеті Баришівської селищної ради Броварського району Київської області здійснила виїзд на місцевість з повідомленням сторін, а саме ОСОБА_2 (заявниці) та ОСОБА_1 , який самовільно встановив на земельній ділянці бетонні блоки з металевим каркасом.

Комісією було здійснено обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_2 .

Під час обстеження встановлено, що на земельній ділянці розташовані будівельні матеріали (бетонні блоки та металевий каркас).

ОСОБА_1 підтвердив факт самовільного зайняття земельної ділянки та належність йому будівельних матеріалів.

11.03.2024 до голови Комісії надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням переглянути висновок комісії, затверджений рішенням виконавчого комітету від 16.02.2024 № 90 «Про затвердження акту обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_2 », у зв`язку з відсутністю оригіналу рішення Морозівської сільської ради від 12.06.2002 про наділ йому земельної ділянки площею 50 кв м, оскільки, під час дії воєнного стану він втратив зазначене рішення. Водночас, дозвільні документи на використання зазначеної ділянки у ОСОБА_1 відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався нормами ст. 121 Земельного кодексу України про те, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва індивідуальних гаражів не більше 0,01 гектара.

Крім того, пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вказано, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

З приводу порушення процедури, на яку посилається позивач, під час розгляду заяви ОСОБА_4 , постановлення Акту обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_2 від 06.02.2024р. та винесення рішення Виконавчого комітету Баришівської селищної ради № 90 від 16.02.2024 р, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вказана процедура прав позивача не порушує.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Суд першої інстанції вірно зазначав, що перелічені позивачем порушення не можуть слугувати самостійною правовою підставою для скасування результатів розгляду такої заяви, виїзної перевірки та встановлення обставин самовільного зайняття земельної ділянки, оскільки вони не спричинили наслідків, які унеможливили реалізацію останнім позивачем своїх прав, за доведення їх наявності.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури, апеляційним судом відхиляються, оскільки земельну ділянку, на якій зберігались бетонні блоки позивача, офіційно йому не передано, він не має права там розміщувати своє майно, а тому, звернення іншої громадянки, хоч і також не власниці ділянки, не порушує його прав, самим фактом такого звернення.

Законом № 1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Украі?ни щодо вдосконалення системи управління та дерегуляціі? у сфері земельних відносин» до статеи? Земельного кодексу, що регулюють вирішення земельних спорів, внесені деякі зміни.

Так, щодо органів правомочних вирішувати земельні спори, то згідно із статтею 158 Земельного кодексу земельні спори вирішуються судами та органами місцевого самоврядування.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територіи? сіл, селищ, міст, раи?онів та областеи?.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах територіі? територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж раи?онів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Також для вирішення земельного спору особа може звернутися безпосередньо до суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: