Номер провадження 6/754/50/25
Справа № 2-1249/12
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В. В.

за участю секретаря судового засідання Краснощоки О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "РВС Банк" про заміну сторони виконавчого провадження,поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "РВС Банк" звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Подану заяву представник заявника мотивує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2012 по цивільній справі № 2-1249/12 задоволено позовні вимоги ПАТ "Банк "Демарк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 27802,18дол США, а також 31628,12грн та судовий збір у розмірі 2737,86грн. У подальшому 07.05.2019 між ПАТ "Банк "Демарк" та ТОВ "ФК "Паріс" був укладений Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 31-051, відповідно до якого ПАТ "Банк "Демарк" відступило ТОВ "ФК "Паріс", а ТОВ "ФК "Паріс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 31-051 від 10.02.2006, Іпотечного договору № б/н від 10.02.2006 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2020 замінено сторону у виконавчому листі по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2012 по цивільній справі № 2-1249/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме у виконавчому листі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс". 24.12.2021 між ТОВ "ФК "Паріс" та АТ «РВС Банк» був укладений Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 24/12/2021-2, відповідно до якого ТОВ "ФК "Паріс" відступило, а АТ «РВС банк» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 31-051 від 10.02.2006, Іпотечного договору № б/н від 10.02.2006 року. Зазначають, що ПАТ "Банк "Демарк" ліквідовано. А тому існують об`єктивні обставини, які були незалежні від волі стягувача, які безпосередньо унеможливили, та ускладнили стягувачу у визначений законом строк пред`явити виконавчий документ до виконання, який до того ж був втрачений з початком повномасштабної збройної агресії російської федерації. На підставі наведеного просять здійснити заміну стягувача ТОВ "ФК "Паріс" на АТ "РВС Банк"як правонаступника у виконавчих листах по справі № 2-1249/12. Поновити строк для пред"явлення до виконання виконавчого листа виданого на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2020 по справі № 2-1249/12. Видати дублікат виконавчого листа виданого Деснянськими районним судом м. Києва на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2012 по цивільній справі № 2-1249/12.

Акціонерне товариство "РВС Банк" в судове засідання призначене на 11.03.2025 свого представника не направили. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 11.03.2025 не з`явилась. Про дачу, час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином. Причину неявки суду не повідомлено

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

20.02.2012 рішенням Деснянського районного суду м. Києва, по цивільній справі № 2-1249/12, задоволено позовні вимоги ПАТ "Банк "Демарк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 27802,18дол США, а також 31628,12грн та судовий збір у розмірі 2737,86грн.

07.05.2019 між ПАТ "Банк "Демарк" та ТОВ "ФК "Паріс" був укладений Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 31-051, відповідно до якого ПАТ "Банк "Демарк" відступило ТОВ "ФК "Паріс", а ТОВ "ФК "Паріс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 31-051 від 10.02.2006, Іпотечного договору № б/н від 10.02.2006 року.

07.09.2020 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва замінено сторону у виконавчому листі по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2012 по цивільній справі № 2-1249/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме у виконавчому листі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс".

24.12.2021 між ТОВ "ФК "Паріс" та АТ «РВС Банк» був укладений Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 24/12/2021-2, відповідно до якого ТОВ "ФК "Паріс" відступило, а АТ «РВС банк» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 31-051 від 10.02.2006, Іпотечного договору № б/н від 10.02.2006 року.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суд вважає, що є достатні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Щодо вимоги про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа, суд дійшов до такого.

Як убачається з листа ТОВ «ФК «Паріс» від 25.11.2024 №251124-1, виконавчий лист Деснянського районного суду м. Києва, по справі № 2-1249/12, при переміщенні документів у зв`язку із початком повномасштабної збройної агресії російської федерації 24.02.2022, був втрачений. А тому передати оригінал зазначеного вище виконавчого листа АТ «РВС Банк» неможливо через його втрату.

Згідно із п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Діючим законодавством не визначені вимоги до форми та змісту заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Разом з тим, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа, зокрема, у таких заявах повинні бути зазначені назви сторін виконавчого провадження, викладені підстави для видачі дубліката виконавчого листа, посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або заява державного виконавця, в залежності від того хто втратив оригінал виконавчого документа. Причини втрати для вирішення цього питання не мають значення - оригінал може бути загублено, викрадено, знищено чи втрачено з інших причин.

Суду необхідно перевірити, чи оригінал виконавчого листа дійсно втрачено, щоб він у цей момент не перебував у виконавчому провадженні. Суд повинен запобігти ситуації, коли недобросовісний стягувач за одним судовим рішенням ініціює два виконавчі провадження - за оригіналом і дублікатом виконавчого листа.

Таким чином, суду повинні бути надані документи, які підтверджують втрату оригінала виконавчого листа.

Крім того, ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа, визнаються такі обставини суб`єктивного і об`єктивного характеру, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із частиною 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Приймаючи до уваги вищенаведені норми закону строк пред`явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлений лише у разі визнання судом поважними причин його пропуску.

Отже враховуючи ту обставину, що строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув, однак вини чи недбалості заявника у цьому не вбачається. Та те що виконавчий лист 2-1249/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "Демарк" в розмірі 27802,18дол США, 31628,12грн та судовий збір у розмірі 2737,86грн, на сьогодні на виконанні не перебуває та визнаний втраченим, суд дійшов до висновку про те, що вимога про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446 ЦПК України).

Згідно із ст. 18 ЦПК України, передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Стаття 129-1 Конституції України регламентує, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Вказане право на суд не обмежене лише правом звернення до суду та на справедливий, публічний і швидкий розгляд справи, оскільки охоплює виконання остаточного судового рішення.

Аналізуючи викладене вище суд дійшов до висновку про те, що заява Акціонерного товариства "РВС Банк" про заміну сторони виконавчого провадження,поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 190, 512-517 ЦК України, ст. 247, 258, 259, 260, 261, 442 п. 9, 17.4 Перехідних положень ЦПК України ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства "РВС Банк" про заміну сторони виконавчого провадження,поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" на його правонаступника Акціонерне товариство «РВС Банк» у правовідносинах за виконавчим листом по справі № 2-1249/12.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1249/12, виданого на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2012, по цивільній справі № 2-1249/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 27802,18 доларів США, а також 31628,12грн, на шість місяців, а саме до 12.09.2025.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-1249/12, виданого Деснянськими районним судом м. Києва на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2012 поцивільній справі № 2-1249/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 27802,18 доларів США, а також 31 628,12грн.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 11.03.2024.

Суддя В. В. Бабко