П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року м. Київ

Справа № 381/2715/24

Провадження № 22-ц/824/3541/2025

Резолютивна частина постанови оголошена 05 березня 2025 року

Повний текст постанови складено 06 березня 2025 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Сушко Л.П.

секретаря: Желепи В.В.

сторони: заявник ОСОБА_1

заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Поетою Юрієм Володимировичем, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року, ухваленого у складі судді Осаулової Н.А., -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просила суд встановити факт того, що на момент смерті батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 його дочка ОСОБА_1 постійно не проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належить батьку заявника - ОСОБА_4 . Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Іспанії, де він тимчасово перебував.

У зазначеному будинку проживали та були зареєстровані мати та сестра заявника - заінтересовані особи у справі, які подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини, але позбавлені можливості отримати відповідні свідоцтва.

Заявник же, хоча і зареєстрована у будинку, проте, зі своєю сім`єю з 2014 року проживає на орендованих квартирах у м. Львів. На даний час заявник разом із сім`єю тимчасово перебувають у Республіці Польща. Між тим, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, хоча на момент смерті батька з ним не проживала, та спадкувати майно не бажає.

Встановлення даного факту заявнику необхідне для виключення її з кола спадкоємців.

У іншому порядку неможливо оформити відмову від спадкових прав, зокрема на підставі ст. 1273 ЦК України, так як шестимісячний строк з часу відкриття спадщини минув, що змушує її звернутись до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 02.07.2024 року відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання, витребувано копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , які надійшли на адресу суду 12.07.2024 року.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,, про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що заявник у позасудовому прядку не позбавлена можливості укласти договір щодо розпорядження належного їй спадкового майна.

При цьому, чинним законодавством встановлена можливість у судовому порядку у порядку окремого провадження підтвердити факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не навпаки.

Не погоджуючись з рішенням суду представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Поет Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неправильній оцінці доказів, наявних у матеріалах справи і як наслідок неправильних висновків суду, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права при порушенні норм процесуального права.

05 листопада 2024 року листом Київського апеляційного суду матеріали справи № 381/2715/24 були витребувані з Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Поетою Ю.В,, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року призначено справу до розгляду в судове засідання в приміщенні Київського апеляційного суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , її представник адвокат Поета Ю.В., заінтересована особа ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву, в якій підтримала заяву ОСОБА_1 та просила справу розглянути без її присутності.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути спаву за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являються доньками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - дружиною останнього.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер у м. Валенсія, Іспанія.

15.02.2021 року із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка звернулась ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 27.01.2021 року №70, на момент смерті ОСОБА_4 у будинку разом із ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (онука).

Крім того, за повідомленням Першої Фастівської державної нотаріальної контори від 23.05.2024 року №474/01-16, станом на 21.09.2020 року померлий ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . До спадкового майна входить даний будинок. Спадкоємцями за законом є дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_2 , які прийняли спадщину, оскільки зареєстровані з померлим за однією адресою.

ОСОБА_1 надала відповідні документи, що вона з чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з яким уклала шлюб 09.09.2012 року, проживала з 2014 року у м. Львів разом із дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка народилась уже у м. Львів. Тут діти навчаються, звертаються за медичною допомогою у разі потреби.

Заявник протягом шестимісячного строку з дня відкритті спадщини не заявляла свій намір про відмову від спадкових прав.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина 1, 2 статті 1220 ЦК України).

У частинах 1, 2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Подібні висновки щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17, від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19, від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

У встановлений частиною 1 статті 1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або відмову від її прийняття ОСОБА_1 після смерті батька не зверталася. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була заведена 15.02 2021 року за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 дружини померлого.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами про встановлення факту постійного непроживання на момент смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 вбудинку АДРЕСА_1 .

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно відмовивши в задоволені позовних вимог, в достатній мірі обґрунтував в мотивувальній частині судового рішення підстави для відмови в задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, які були предметом дослідження й оцінки судом. Аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Оскільки Київський апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, розподіл судових витрат у зв`язку зі сплатою судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційний суд не здійснює.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Поетою Юрієм Володимировичем - залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

Л.П. Сушко