Дата документу 28.02.2025Справа № 554/9983/24
Провадження № 2/554/211/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

представник позивача: адвокат Гудзь Л.Г.,

представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Монастиренко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом адвоката Гудзь Любові Григорівни в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ «СК Євроінс Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року адвокат Гудзь Л.Г. в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ «СК Євроінс Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Євроінс Україна» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 526 627 грн. - матеріального збитку, завданого в результаті ДТП; 50 000 грн. завданої моральної шкоди, та судові витрати по справі.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 є володільцем транспортного засобу марки «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 19 серпня 2022 року.

29.06.2024 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Cherry Tiggo 2», державний номерний знак НОМЕР_2 в м.Полтаві по вул.Європейська в напрямку вулиці П.Мстислава, в бік вул.Героїв АТО, на перехресті вул.Кагамлика, виконуючи маневр поворот ліворуч виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофору, який мав чорну контурну стрілку, який дозволив рух прямо та на право, чим здійснила зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул.Європейській в зустрічному напрямку на дозволений сигнал світлофору. У результаті чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження, автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 31.07.2024 року ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху призвело до ДТП, внаслідок якого позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду.

Згідно Звіту про оцінку майна №А08/02, автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , складеного 05.09.2024 року ФОП ОСОБА_3 , ринкова вартість автомобіля (без врахування аварійних пошкоджень) становить 686 627 грн. Вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу) 1 291 524 грн. Вартість матеріального збитку - 686 627 грн.

Також, згідно квитанції №898 від 30.08.2024 року за Звіт про оцінку майна №А08/02, автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , за вищевказану оцінку було сплачено позивачем 6 000 грн.

Відповідальність ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу «Cherry Tiggo 2», державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована ПрАТ «СК Євроінс Україна». Позивачем було подано до страхової компанії заяву-повідомлення про страхову подію та всі необхідні документи для виплати належного страхового відшкодування. Проте, станом на день написання вказаної позовної заяви належного реагування ПрАТ «СК Євроінс Україна» не було, виплата страхового відшкодування не здійснена. Згідно цього договору страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн., розмір франшизи 3 200 грн.

Зважаючи на те, що ПрАТ «СК Євроінс Україна» не проведено виплату страхового відшкодування, враховуючи ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн., з ПрАТ «СК Євроінс Україна» необхідно стягнути суму страхового відшкодування у розмірі 160 000 грн.

Частка відповідальності ОСОБА_1 становить різницю між фактичним розміром шкоди і сумою регламентної виплати. Таким чином, ОСОБА_2 має право стягнути з ОСОБА_1 686 627 грн. у відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 160 000 грн. (сума страхового відшкодування (регламентної виплати), тобто 686 627 грн. - 160 000 грн., що дорівнює 526 627 грн.

Отже, відповідач ОСОБА_1 , будучи особою винною у завданні шкоди, повинна відшкодувати матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП позивачу у розмірі різниці між вартістю матеріального збитку, нанесеного автомобілю та сумою регламентованого страхового відшкодування та витрати, які він поніс у зв`язку з відновленням своїх порушених прав.

Крім того, позивачу внаслідок ДТП спричинена також і моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, які супроводжувалися почуттями розгубленості, образи та обурення за пошкоджене майно. Крім того, у зв`язку з тим, що автомобіль зазнав ушкоджень, він був змушений витрачати вільний час на відвідування різних установ для захисту свого порушеного права і це зайняло багато часу. Таким чином, внаслідок ДТП та ухилення відповідача від покладеного на неї законодавством обов`язку відшкодування заданої шкоди, було порушено звичайний спосіб його життя, він зазнав негативного впливу на свій психологічний стан. Також, через протиправну поведінку відповідача йому були спричинені страждання у зв`язку з пошкодженням належного йому автомобіля, що потягло тривалу зміну усталеного способу і ритму життя. Крім того, пошкодження вказаного автомобіля, який він використовував у своїй підприємницькій діяльності, призвело до втрати можливості отримувати дохід. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 50 000 грн.

Ухвалою суду від 20.09.2024 року було відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Представник відповідача ПрАТ «СК Євроінс Україна» подав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позову ОСОБА_2 в частині заявлених позовних вимог до ПрАТ «СК Євроінс Україна» - відмовити; у разі задоволення позовних вимог зменшити судові витрати на правничу допомогу з 15 000 грн. до 2 500 грн.; врахувати франшизу у розмірі 3 200 грн. В обґрунтування відзиву зазначив, що ПрАТ «СК Євроінс Україна» позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки страховик здійснив виплату страхового відшкодування відповідно до ст.ст.22,28,29,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №08/02, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 1 291 524 грн. із ПДВ. Ринкова вартість транспортного засобу «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 686 627 грн. Таким чином, вартість відновлювального ремонту значно перевищує ринкову вартість транспортного засобу отже проведення відновлювального ремонту транспортного засобу є економічно недоцільним, а такий транспортний засіб вважається економічно знищеним. Тому, розрахунок страхового відшкодування має здійснюватися за правилами ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи зазначене, позивач, звертаючись до суду про стягнення страхової суми мав би врахувати вимоги ст.30 Закону та визначити суму страхового відшкодування на підставі ст.30 Закону (ринкова вартість транспортного засобу як до ДТП так і після ДТП). Однак позивачем цього здійснено не було. Отже, позивачем всупереч ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, не доведено усі обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, оскільки не долучено до позову Звіту та/або висновок, яким визначалося б розмір матеріальної шкоди, або будь-який інший доказ, який би визначав ринкову вартість транспортного засобу після ДТП (а.с.125-133).

Згідно заяви від 11.12.2024 року позивач просив позовні вимоги , які пред`явлені до відповідача ПрАТ «СК Євроінс Україна» залишити без розгляду (а.с.146-147).

Ухвалою суду від 21.01.2025 року заяву сторони позивача задоволено, позов адвоката Гудзь Любові Григорівни в інтересах ОСОБА_2 до ПрАТ «СК Євроінс Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 21.01.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гудзь Л.Г. позов підтримала, просила вимоги задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Зазначила, що позивач не визнає транспортний засіб фізично знищеним. Він дійсно продав свій автомобіль після ДТП, інформації про ціну немає, але він діяв у межах закону та ця сума не повинна враховуватися при відшкодуванні збитків. Дійсно в Звіті ринкова вартість дорівнює вартості матеріального збитку.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Монастиренко С.М. позов фактично не визнав. Зазначив, що автомобіль фізично знищений, тому виручена сума від продажу транспортного засобу повинна враховуватися при відшкодуванні збитків, різниця на його думку становить 244 852 грн. Відповідач не визнає позов в частині стягнення моральної шкоди, оскільки це дуже велика сума.

Суд, заслухавши представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 є володільцем транспортного засобу марки «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 19 серпня 2022 року.

Судом установлено, що 29.06.2024 року о 16 год. 40 хв. в м.Полтава сталася ДТП за участю автомобіля «Cherry Tiggo 2», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , власником якого є ОСОБА_4 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 31.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с.17-18).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у

ПрАТ «СК Євроінс Україна» згідно полісу №221453774 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 червня 2024 року, ліміт відповідальності (страхова сума) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн., розмір франшизи - 3200 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку майна №А08/02 від 05.09.2024 року, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту (без урахування зносу), з урахуванням ПДВ на запасні частини автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого 29.06.2024 року в результаті ДТП, становить 1 291 524 грн., що значно вище ринкової вартості автомобіля до ДТП, що становить 686 627 грн., а тому вартість матеріального збитку визначена, виходячи з ринкової вартості автомобіля, що становить 686 627 грн. (а.с.20 -42).

За заявою ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК Євроінс Україна» за наслідками настання страхового випадку виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 156 800 грн. (а.с.166).

Із зазначеним розміром страхового відшкодування позивач погодився, розмір виплаченого йому страхового відшкодування не оспорював, за його заявою судом залишено позов до відповідача ПрАТ «СК Євроінс Україна» без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Виходячи із норм права вказаного Закону автомобіль позивача є фізично знищеним, так як його відновлювальний ремонт значно перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а матеріальна шкода завдана автомобілю дорівнює його ринковій вартості. Таким чином, позивачу як власнику даного транспортного засобу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20, у випадку економічної необґрунтованості ремонту транспортного засобу він вважається фізично знищеним, а відшкодування завданої позивачу шкоди має відбуватися в порядку, визначеному у ст. 30 Закону № 1961-IV, за яким позивач має передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, що відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), при цьому він фактично підмінює поняття цієї різниці вартістю свого автомобіля до ДТП. В судовому засіданні його представник пояснила, що автомобіль вже проданий, та позивач не бажає повертати рештки пошкодженого автомобіля відповідачу у разі відшкодування суми.

За таких обставин, оскільки транспортний засіб позивача є фізично знищеним, тому позивачу як власнику даного пошкодженого автомобіля відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, однак саме такої позовної вимоги ОСОБА_2 не заявляв.

Виходячи з описаних вище обставин, у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача 526 627 грн., як різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, необхідно відмовити.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 753/21303/16-ц, який зазначив, що у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Зазначене також узгоджується із застосуванням указаної норми права в подібних правовідносинах, зокрема в постановах Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 715/723/21, від 04 квітня 2024 року у справі № 450/3185/22, від 04 липня 2024 року у справі № 519/1079/21.

Покази свідка сторони відповідача - ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що він перебуває в шлюбі з відповідачкою та йому відомо, що ОСОБА_2 продав свій автомобіль приблизно за 6500 доларів США, підтверджують заперечення відповідачки та жодним чином не спростовують висновки суду.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн. суд відзначає наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд відзначає, що моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

У відповідності до п.1, ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди до ОСОБА_6 , суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача внаслідок пошкодження належного йому майна, ступінь вини відповідача, та із застосуванням принципів розумності і справедливості доходить висновку про стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Таким чином позовні вимог підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (20%) в сумі 242,24 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.16,1166,1167,1187,1192 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Гудзь Любові Григорівни в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , 10 000 гривень завданої моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в сумі 242,24 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної ск арги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

відповідач: ПрАТ «СК Євроінс Україна», місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська,102, .

Повний текст судового рішення складено 10.03.2025 року.

Суддя А.М.Чуванова