Справа № 203/594/24
Провадження № 2/0203/943/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Кринюк М.С.

за участю представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_4 , третя особа Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.02.2024 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.04.2024 року позов було задоволено частково.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.01.2025 року заочне рішення було скасовано та справу призначено до нового розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін на 06.03.2025 року.

28.02.2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява, подана представником позивачки.

В судовому засіданні 06.03.2025 року представник позивачки просила прийняти уточнений позов.

Представник відповідача просив повернути уточнену позовну заяву, посилаючись на те, що згідно уточненого позову позивачкою було змінено одночасно підстави та предмет позову.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 2 ч.2 ст.49 ЦПК України встановлено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Частиною 3 ст.49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд у постанові від 14.07.2021 року по справі №161/2823/19 (провадження №61-6515св20) висловився щодо поняття предмету та підстави позову, як основних елементів, які визначають сутність будь-якого позову і зауважив, що реалізуючи передбачене ст.55 Конституції України, ст.4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Водночас, процесуальним законом не передбачено право позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.д.

В разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань), суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета спору або підстав позову.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.08.2020 року у справі №911/2139/19.

В постанові великої Палати Верховного Суду від 04.04.2024 року у справі №657/1024/16-ц, провадження №14-5цс23, зазначено, що оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, ст.16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви.

Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що оскільки положення ч.3 ст.49 ЦПК України виключають можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то у разі подання позивачем заяви у підготовчому засіданні, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд повинен відмовити у прийнятті такої заяви та повернути заявникові. Водночас позивач не позбавлений прав звернутися до суду з новим позовом у встановленому законом порядку.

Суд враховує, що в первісному позові, поданому 02.02.2024 року, позивачка просила стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів, присуджених судовим наказом Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2021 року у справі №203/4847/21, в розмірі 138012 грн. 01 коп., розраховану виходячи із заборгованості відповідача по аліментам в сумі 56817 грн. 64 коп., яка утворилась за період з листопада 2021 року та станом на 06.03.2023 року.

На підтвердження цього було надано розрахунок державного виконавця щодо заборгованості по аліментам за відповідний період.

Під час перегляду заочного рішення суду було встановлено, що раніше позивачка зверталась до суду з аналогічним позовом з тим самим предметом та з тих саме підстав, про стягнення пені в розмірі 138012 грн. 01 коп., виходячи із заборгованості відповідача по аліментам в сумі 56817 грн. 64 коп., яка виникла за період з листопада 2021 року та станом на 06.03.2023 року.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.08.2023 року у справі №203/1995/23, позов було задоволено частково.

Після скасування заочного рішення від 17.04.2024 року у розглядаємій цивільній справі №203/594/24, представником позивачки 28.02.2025 року було подано уточнений позов, в якому поставлено питання про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів, присуджених судовим наказом Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2021 року у справі №203/4847/21, в розмірі 79634 грн. 50 коп., виходячи із заборгованості відповідача по аліментам в сумі 79634 грн. 50 коп., яка виникла за період з 06.03.2023 року по 18.12.2024 року.

На підтвердження цього було надано інший розрахунок державного виконавця щодо заборгованості по аліментам станом на 18.12.2024 року.

Таким чином, позивачкою фактично пред`явлено новий позов з інших підстав: про стягнення пені, в зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів, яка утворилась за інший період (з 06.03.2023 року по 18.12.2024 року), а також змінено предмет позову, оскільки стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 06.03.2023 року по 18.12.2024 року, не можна вважати збільшенням первісних позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату, розраховану виходячи із заборгованості по аліментам, що утворилась в період з листопада 2021 року по 06.03.2023 року.

За вказаних обставин, оскільки позивачкою в уточненій позовній заяві фактично було змінено одночасно підстави та предмет позову, що не передбачено нормами ЦПК України, у прийнятті вказаної заяви слід відмовити та повернути її заявнику.

Керуючись ст.ст.4,49,258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви представника позивачки ОСОБА_3 адвоката Лупан Оксани Євгенівни від 28 лютого 2025 року та повернути її заявнику.

Роз`яснити позивачці, що остання не позбавлена права звернутися до суду з відповідними вимогами, подавши новий позовом у встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2025 року.

Суддя С.Ю.Казак