КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 296/6142/24
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4474/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

при секретарі Кононовій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гайдащука Олександра Сергійовича на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 6 листопада 2024 року (суддя Майстренко О.М.) про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області, Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

у липні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України у відшкодування моральної шкоди 100 000грн та витрат, понесених на надання правової допомоги, у розмірі 20 000грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 8 березня 2024 року близько 16:00 год. неподалік будинку № 6 по вул. Івана Кочерги у м. Житомирі інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області без належних підстав, визначених у статті 35 Закону України «Про поліцію», було здійснено зупинку транспортного засобу BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він керував. Під час спілкування працівники поліції поводили себе грубо та зухвало, необґрунтовано запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, що він і зробив у спеціалізованому медичному закладі. За результатами огляду факт його перебування у стані наркотичного сп`яніння не підтвердився. Крім цього, відразу після огляду у лікаря, поліцейським було винесено постанову серії ЕНА № 1617524 від 8 березня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, яка була скасована рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 16 травня 2024 року.

Позивач стверджував, що зазначеними діями йому було завдано моральну шкоду у вигляді моральних (душевних) страждань, зокрема у вигляді необхідності доведення своєї невинуватості, відчуття несправедливості, викликане ганебним відношенням поліцейського до нього, та винесенням відносно нього незаконної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, що безумовно змусило його витратити багато зусиль, спрямованих на захист своїх прав, свобод та інтересів, при цьому він втратив довіру до правоохоронних органів.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 6 листопада 2024 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК

України.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Гайдащук О.С. просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник позивача зазначає, що йому та позивачу не було відомо про судове засідання у справі, призначене на 6 листопада 2024 року, оскільки судову повістку-повідомлення про судове засідання на зазначену дату не було вручено позивачу з причин відсутності адресата за вказаною у ній адресою. При цьому, позивач має постійне місце проживання за цією адресою, документи, які раніше направляв суд та інші учасники справи, він отримував, однак дана судова повістка-повідомлення йому не надходила, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про належне повідомлення позивача про судове засідання 6 листопада 2024 року.

Відзив на апеляційну скаргу, поданий представником Департаменту патрульної поліції - Яремчук Л.М., колегією суддів до уваги не приймається, так як представником відповідача не надано належних документів у підтвердження його повноважень.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з`явилися, клопотання про його перенесення не подали, представник позивача - адвокат Гайдащук О.С. до апеляційної скарги долучив заяву про розгляд апеляційної скарги без участі позивача та його представника, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлені позивач та його представник не з`явилися у судові засідання, призначені на 22 жовтня 2024 року та 6 листопада 2024 року, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може з таких підстав.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України врегульовує захист цивільних прав та інтересів судом та передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст.257 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, можливе лише в тому випадку, коли позивач або його представник належним чином повідомлений про розгляд справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 22 жовтня 2024 року (с.с.85).

Про день, час та місце судового засідання позивач повідомлявся шляхом направлення вказаної ухвали 16 вересня 2024 року на його поштову адресу, яку він отримав 25 вересня 2024 року (с.с.86-87).

Доказів повідомлення про судове засідання представника позивача матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять протоколу судового засідання від 22 жовтня 2024 року, а також будь-якого документу, який би свідчив про проведення судового засідання або про причини, з яких судове засідання не відбулося.

Згідно ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 6 листопада 2024 року судове засідання 22 жовтня 2024 року було відкладено на 6 листопада 2024 року у зв`язку з неявкою позивача та його представника.

Про день, час та місце судового засідання позивач повідомлявся шляхом направлення судової повістки на поштову адресу, зазначену у позовній заяві, однак згідно роздруківки трекінгу листа із вебсайту «Укрпошта» поштове повідомлення не було вручене у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (с.с. 163-164).

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, у разі повернення судової повістки до суду першої інстанції без вручення з відміткою листоноші про відсутність адресата за вказаною адресою, відповідно до зазначеної норми ЦПК України, учасник справи вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд.

Разом з цим, в матеріалах даної справи відсутні документи, які підтверджують, що номер поштового відправлення, трекінг Укрпошти якого містить на сторінці 164, має відношення до судової повістки, яка була направлена на адресу позивача. При цьому, матеріали справи не містять ні реєстру відправлення судових повісток, ні повернутої без вручення судової повістки.

Також матеріали справи не містять відомостей про повідомлення про судове засідання 6 листопада 2024 року представника позивача.

За таких обставин, на день постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, суд не мав доказів належного повідомлення позивача та його представника про день та час проведення судового засідання, а відтак судом безпідставно зроблений висновок про повторну неявку позивача та його представника у судове засідання 6 листопада 2024 року, а також про належне їх повідомлення про судове засідання, призначене на 6 листопада 2024 року, тому суд не мав правових підстав для залишення

позову без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про залишення позовної заяви без розгляду постановлена судом з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гайдащука Олександра Сергійовича задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 6 листопада 2024 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області, Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди направити до Солом`янського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 7 березня 2025 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук