Справа № 308/2723/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 березня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Микита М-Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якубчак І.П. до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якубчак І.П. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що 30.08.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 691, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

В даному шлюбі у подружжя дітей немає.

Прізвище після державної реєстрації шлюбу позивачка не змінювала, залишивши дошлюбне ОСОБА_3 .

Спочатку сімейне життя у подружжя складалось добре, проте, з часом, почали виникати непорозуміння внаслідок того, що кожен із них мав різні погляди на сімейне життя, та ведення спільного господарства. Необхідність забезпечення сім`ї змушувало подружжя часто виїздити на заробітки, за кордон, що віддалило їх один від одного.

Такі відносини тривали певний час, намагання зберегти сім`ю, ні до чого не приводило, що врешті-решт, привело до повного розпаду сім`ї.

На даний час, позивачка проживає окремо. Сторони не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети та окремий побут, та не підтримують жодного спілкування.

За таких обставин позивач зрозуміла, що їхній шлюб носить формальний характер і тому подальше збереження такого шлюбу суперечить її інтересам.

В день одруження, подружжя, уклало шлюбний договір, тому спорів про поділ майна, чи стягнення аліментів між ними не існує.

Подружжя не може подати спільну заву, щоб розірвати шлюб через органи ДРАЦС, оскільки з відповідачем не підтримують спілкування і про його життя їй нічого не відомо, тому вона змушена звертатись з даним позовом до Ужгородського міськрайонного суду відповідно до ч.2 ст.28ЦПК України, за останнім відомим місцем проживання та реєстрації відповідача.

За таких обставин, позивачка просить суд шлюб, який був укладений 30.08.2018 року, між нею та ОСОБА_2 розірвати.

У судове засідання ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечила.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з оригіналу свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 виданого 30.08.2018 року, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 691.

Від даного шлюбу, сторони дітей не мають.

Відповідно до ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, спільне господарство як подружжя не ведуть, життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги немає. Спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

В день одруження, подружжя, уклало шлюбний договір, тому спорів про поділ майна, чи стягнення аліментів між ними не існує.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Спору щодо поділу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини сторонами не заявлялося.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки так і відповідача, а тому шлюб між сторонами, слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 , 113 СК України, ст.ст. 2, 13, 82, 141, 142, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити.

Шлюб, укладений 30.08.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 691 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Повний текст рішення суду складено 10.03.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк