УХВАЛА

06 березня 2025 року

м. Київ

справа № 681/14/24

провадження № 61-2166ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , МТСБУ про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 325,00 грн відшкодування оплати спеціаліста-автотоварознавця та 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні позову до МТСБУ відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Додатковим рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви МТСБУ про розподіл витрат на правову допомогу.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2024 року в частині відмови у позові до МТСБУ про відшкодування майнової шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 56 680,00 грн. У решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Апеляційну скаргу МТСБУ задоволено частково. Додаткове рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2024 року скасовано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь МТСБУ витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000,00 грн.

У касаційній скарзі, поданій 19 лютого 2025 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2025 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до МТСБУ про стягнення відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 56 680,00 грн та в цій частині залишити в силі рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2024 року.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Ціна позову у цій справі складає 211 817,00 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн). Оспорювана заявником у касаційному порядку сума складає 56 680,00 грн.

Отже судове рішення у цій справі за загальним правилом не підлягає касаційному оскарженню.Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

ОСОБА_1 зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, посилаючись на те, суд апеляційної інстанцій застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну 211 817,00 грн, оспорювану заявником суму 56 680,00 грн, предмет позову, встановлені судом апеляційної інстанції обставини та надану оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судового рішення у цій справі.

Незгода заявника з встановленими судом апеляційної інстанції обставинами та правовою оцінкою наявних у матеріалах справи доказів, зокрема визначенням розміру майнової шкоди, не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судом апеляційної інстанції.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович