ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/184/25 Справа № 212/9209/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

/додаткова/

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №212/9209/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,

за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Рисін Олександр Олександрович, про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2024 року в задоволенні позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення відмовлено.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2024 року стягнуто з АТ «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_2 вартість судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, в сумі 269,10 гривень.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2024 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково. Додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2024 року в частині визначення розміру витрат на правову допомогу, стягнутого з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_2 , змінено, збільшено цей розмір з 269,10 гривень до 5 000 гривень. В іншій частині додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2024 року залишено без змін.

25 лютого 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Рисін О.О., в якій заявник просить ухвалити по справі №212/9209/21 додаткову постанову, якою стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 5000 гривень.

Заява обґрунтована тим, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції з метою надання професійної правничої допомоги по даній справі ОСОБА_2 з Адвокатським бюро «Олександра Рисіна» уклала Договір про надання правничої допомоги №252/2/24 від 03.01.2024 року. Надання послуг з професійної допомоги підтверджується актом прийому-передачі послуг з правничої допомоги від 24.02.2025 року. Відповідно Угоди про розмір гонорару Бюро від 03.01.2024 року з урахуванням п. 3.2.1.2 Договору загальна вартість наданих бюро послуг становить 5 000 гривень в незалежності від кількості годин надання правничої допомоги та без врахування коефіцієнтів та знижок, передбачених Угодою про розмір гонорару Бюро від 03.01.2024 року, які Клієнт оплатив до моменту підписання даного акту.

Перевіривши матеріали справи та наявні у справі письмові докази, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Рисін О.О., за наступних підстав.

Конституцією України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. (ст. 59).

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року усправі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Наявними в матеріалах справи письмовими доказами встановлено, що між ОСОБА_2 та АО «Олександра Рисіна» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 252/2/24.

Додатковою угодою № 1 від 08.04.2024 року Договір було доповнено п.п 1.1.2 наступного змісту: по підготовці подання до Дніпровського апеляційного суду від імені клієнта апеляційної скарги на додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2024 року по справі №212/9209/21 та подальше представництво інтересів клієнта по даній справі в Дніпровському апеляційному суді до прийняття останнім постанови по даній справі та п. 3.1 Договору доповнити п.п 3.2.1.2 наступного змісту: « 3.2.1.2 За надання послуг, зазначених в п.п 1.1.2 цього Договору Клієнт сплачує Бюро гонорар в розмірі 5 000 гривень в незалежності від кількості годин надання правничої допомоги до 18.04.2024 року.»

Згідно Акту приймання-передачі від 24.02.2024 року АО «Олександра Рисіна» загальна фактична кількість годин надання правової допомоги становила: 6 годин, в тому числі: по підготовці апеляційної скарги на додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.03.2024 року по справі № 212/9209/21 - 3 години; по підготовці відповіді на відзив на апеляційну скаргу по справі - 2 години; по підготовці заяв з процесуальних питань по справі - 1 година.

З ордеру серії АЕ №1281523 від 26.04.2024 року, убачається, що ОСОБА_2 на підставі Договору про надання правової допомоги №252/2/24 від 03.01.2024 року, уповноважує адвоката Рисіна О.О. у Дніпровському апеляційному суді.

Відповідно копії платіжної інструкції №ЕВ4В-6МХ1-0861-С2В4 від 23.02.2025 року ОСОБА_2 сплачено згідно рахунку 1009 від 08.04.2024 за надання послуг з правничої допомоги 5 000 гривень.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.(Постанова Великої Палати Верховного Суду справа №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).

Так, відповідно положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3, 5 та 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Тому виходячи з положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення процесуальних дій, значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 5 000 гривень є завищеними.

Зокрема апеляційний суд звертає увагу, що у даному випадку складання апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції, заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та подання її з використанням підсистеми «Електронний суд», відповіді на відзив на апеляційну скаргу становлять собою дії, які не потребують об`єктивної та нагальної необхідності для адвоката вивчати великий обсяг додаткових джерел права та інші обставини, тому, підготовка та ведення даної справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Рисін О.О., про стягнення з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_2 2 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 270, 141 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Рисін Олександр Олександрович, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 2 500 гривень.

В іншій частині вимог відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді:

Повне судове рішення складено 06 березня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста