Справа № 587/29/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2025 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Черних О.М., за участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В., за участю представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів
Заявлені вимоги мотивує тим, що 25.06.2021 року сторони уклали шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя. На даний час ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Відповідач кошти на утримання дитини у добровільному порядку не надає, усі обов`язки щодо утримання та виховання вона несе самостійно. Зазначає, що ОСОБА_4 офіційно працює в Швейцарії та має стабільний та достатньо високий дохід, є працездатною особою та має можливість забезпечувати дитину. Натомість, позивачка не має фінансової можливості, отримує мінімальний дохід у формі допомоги держави як матір одиначка. Спільна сторін донька ОСОБА_7 перебуває на штучному годуванні що потребує значних витрат.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наголосила, що на утриманні позивачки перебуває ще одна дитина, позивачка працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Натомість відповідач перебуває за кордоном, має роботу та може забезпечувати свою доньку ОСОБА_7 та ОСОБА_3 до досягнення дитиною трирічного віку до того часу, як вона бути мати змогу працювати.
Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, підтримав письмові заперечення та наголосив, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, переніс хворобу серця та перебуває на обліку у лікаря кардіолога та через стан здоров`я не може працювати за спеціальністю і тому має нестабільний заробіток, оскільки працює погодинно. Крім того має на утриманні повнолітню доньку яка продовжує навчання та батьків які є пенсіонерами. Вказав, що батько відповідача потребує протезування в зв`язку з втратою ноги.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали прави, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.06.2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 (а.с. 12).
Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується витягом зі свідоцтва про народження (а.с.8.).
Відповідно до трудового договору з погодинною оплатою праці, укладеного між компанією "AlpsDiscovery Sarl" та ОСОБА_8 від 21.08.2024 року, відповідач прийнятий на посаду інженера з управління об`єктами та реконструкцією для всіх об`єктів нерухомості. Трудовий договір безстроковий, що стверджується договором (а.с. 10-11) та його засвідченого перекладу (а.с.18-19). Адреса проживання відповідача: ШЕ-Бесон, 10, 1346, Ле Бью, Швейцарія.
Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №1406 ОСОБА_4 діагностовано Концентрична ГЛШ, початкова дилятація ЛП. Порушення діастолічної функції ЛШ.(а.с.44,45).
Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення діагноз гіпертрофічна кардіоміопатія з обструкцією вихідного тракту лівого шлуночка легкого ступеня. Артеріальна гіпертензія ІІ, ст. 3 ризик 3.(а.с.46)
ОСОБА_4 переніс лакунарний інфаркт головного мозку в басейні правої СМА. (а.с.48).
В ОСОБА_4 було діагностовано остеохондроз шийно грудного відділів хребта, що підтверджено випискою Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний клінічний кардіологічний диспансер».
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на даний час навчається, що стверджується відповідною довідкою Сумського фахового коледжу будівництва та архітектури від 10.01.2025 року. (а.с.53-54).
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 він має батька ОСОБА_10 та матір ОСОБА_10 (а.с.54).
Відповідно до копій пенсійних посвідчень ОСОБА_10 та ОСОБА_10 є пенсіонерами. (а.с.56).
До матеріалів справи додано фотокартки речей дитини та батьків з обох сторін. Однак, відповідно до ст. 76 ЦПК України дані докази ніяким чином не підтверджують наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 .
За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік, наразі повинні матеріально підтримувати один одного до досягнення дитиною трирічного віку.
У відповідності до статті 80 СК України у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Відповідно до частини другої статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).
Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.
Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Виходячи з наведеного, враховуючи, що ОСОБА_4 є батьком дитини, яка знаходяться на вихованні та утриманні матері, відповідно до законодавства повинен надавати кошти на її утримання, разом з тим, суд враховує матеріальне становище відповідача, наявність інших утриманців, як повнолітньої дитини що продовжує навчання так і батьків похилого віку, стан здоров`я відповідача, який має хронічні захворювання, та з урахуванням обставин, викладених в ст. ст. 182, 184 СК України, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивачки та стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , 2023 року народження в сумі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття та виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні та контролі, враховуючи вік дитини, якій не виповнилося трьох років, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання позивачки в розмірі 2000,00 грн, щомісячно, з їх подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 06.01.2025 року та до досягнення дитиною трьох років.
Необхідно зазначити, що стягнення аліментів на утримання дружини є тимчасовим та таке припиниться, коли дитина досягне трьохрічного віку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 104,105, 110, 112 160, 180-182, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10-13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 06 січня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 06 січня 2025 року та до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В порядку ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлено 10.03.2025 року.

Суддя О.М. Черних