Справа № 211/1427/24
Провадження № 2/211/979/25
РІШЕННЯ

іменем України

06 березня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення моральної шкоди,

встановив:

позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 13.06.2023 між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір б/н на виготовлення модульного будинку. Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується виготовити модульний будинок (далі «Виріб») за ескізним проектом (Додаток 1), який є невід`ємною частиною цього Договору, та передати у власність Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити його, на умовах, що визначені цим Договором. Згідно п. 1.2 під Виробом, за даним Договором, розуміється: «Будинок збірний, каркасний модульний металевий графіт. Відповідно до п. 1.3. Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується організувати, виготовлення модульного будинку власними силами, на устаткування та інструментами Виконавця, а також з матеріалів Виконавця, що зазначаються в Специфікації Виробу (Додаток 2), який є невід`ємною частиною цього Договору. Виконавець може залучати для виконання робіт третіх осіб. Виконавець відповідає за належну якість наданих послуг. Згідно п. 1.4. Договору найменування Виробу, його кількість та ціна вказується у первинних облікових документах. Сторони погодили вважати первинними обліковими документами: Видаткова накладна, Акт приймання - передачі, які являються невід`ємною частиною даного Договору з дати підписання їх уповноваженими представниками. Відповідно до п. 2.1. та п. 2.3. Договору ціна Виробу є договірною та обумовлюється сторонами до моменту оформлення Договору на виготовлення Виробу. Загальна ціна Виробу, що виготовляється, що передається за цим Договором складає: 400 000 гривень. Згідно п. 2.4 Договору Замовник зобов`язується своєчасно проводити оплату вартості робіт згідно наступного графіку: - аванс в розмірі не менше 50% - 200 000 гривень готівкою, - остаточний розрахунок проводиться в день підписання Акту приймання-передачі відвантаження Виробу. Замовник здійснює оплату виключно в українській національній валюті - гривні. Момент виконання Замовником зобов`язань з оплати Виробу вважається момент надходження грошових коштів у повному обсязі. Датою придбання (передачі) Виробу Замовником вважається дата оформленої Видаткової накладної та Акту приймання-передачі. На виконання умов Договору передання позивачем ОСОБА_3 відповідачу авансу в розмірі 200 000 грн. відбулося саме в день підписання Договору, тобто 13.06.2023, що згідно п. 4.1. Договору було датою початку виготовлення Виробу. Аванс було сплачено готівкою. Передання коштів відбувалося за місцем виконання Договору за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності матері позивача ОСОБА_5 , так як вказані кошти належали їй та були зняті нею з банківського депозитного рахунку. Також звертає увагу суду на те, що згідно п. 4.2. Договору Виконавець зобов`язувався передати Виріб Замовнику не пізніше як через 3 місяці від дати початку виготовлення Виробу за умови повної оплати Виробу Замовником. Про дату та час готовності Виробу для передачі його Замовнику, Виконавець зобов`язаний повідомити Замовника не менше ніж за 5 (п`ять) робочих днів про дату повної готовності Виробу ( п. 4.2. Договору). Однак, після закінчення трьох місячного строку з моменту підписання Договору. Виконавець не передав в повному обсязі Виріб Замовнику з метою його подальшої експлуатації. А ому 28.11.2023 між сторонами було погоджено кінцевий строк виготовлення модульного будинку - 12.01.2024, що закріплено Доповненням до Договору б/н на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 1 Доповнення до Договору б/н на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023 від 28.11.2023, Виконавець зобов`язувався виконати до 12.01.2024 певний перелік будівельно-монтажних робіт для закінчення робіт по виготовленню модульного будинку. Пунктом 4 вказаного Доповнення Виконавець також зобов`язувався в добровільному порядку сплатити 1% від суми 208 000 грн. за кожен день прострочки не виконання робіт та передачу готового виробу в термін зазначений у п. 1 даного Доповнення, що підтверджується особистим підписом та печаткою Відповідача на документі. Так, з моменту укладення Договору, працівниками відповідача було здійснено часткову закупівлю будівельного матеріалу на суму 192 600 грн., поставлено та зафіксовано дерев`яний каркас модульного будинку, проведено утеплювальні роботи, змонтовано кришу з металочерепиці, частково зроблено фасад будинку, частково зроблено електрику, обшиті стіни та підлога гіпсокартоном, по всьому будинку зроблено чорнову роботу, стіни частково. Так як відповідачем на придбання будівельного матеріалу було витрачено 192 600 грн., залишок коштів не витрачених відповідачем становив 7 400 грн. Станом на 12.01.2024 відповідачем у повному обсязі не виконані всі будівельно-монтажні роботи, що призвело до порушення з боку ФОП ОСОБА_4 строків виконання Договору, не передання Виробу в експлуатацію позивачу та настання наслідків, передбачених п. 4 Доповнення. Відповідачем було припинено виконання будь-яких будівельно-ремонтних робіт у січні 2024 року. На зауваження щодо виконання умов Договору відповідач весь час щось обіцяє, посилаючись на відсутність спеціалістів, тяжкий фінансовий стан, військовий стан у країні та інше. Враховуючи той факт, що відповідачем прострочено виконання взятого на себе за Договором зобов`язання по виконанню будівельно-монтажних робіт модульного будинку, станом на день подання позову, тобто 01.03.2024, розмір штрафних санкцій, які підлягають стягнення з відповідача становить 99 840 грн. (208 000 грн. (сума зазначена в Договорі) * 1% * 48 прострочених днів (січень 2024 року - 19 днів, лютий 2024 року - 29 днів)). Крім того, позивач бажає розірвати договір з відповідачем, так як ним порушуються вимоги Договору щодо виконання будівельно-монтажних робіт у строки, вони ним взагалі не проводяться і коли вони будуть ним завершені не відомо, що порушує права позивача на користування своєю власністю. Також оскільки в результаті порушення умов Договору на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023, позивач зазнав моральної шкоди, що виразилося в душевних переживаннях, які він до цього часу відчуває з приводу не закінчення будівельно-ремонтних робіт модульного будинку та не можливістю проживання в цьому будинку його сім`ї. Дана ситуація для позивача є стресовою, що негативно відображалися на загальному стані здоров`я позивача. Враховуючи принцип виваженості, розумності та справедливості, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 20 000 грн. відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивач просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

03.04.2024 представником відповідача - адвокатом Богославським А.С. до суду подано відзив на позовну заяву. Ознайомившись з позовними вимогами відповідач через свого представника, адвоката Богославського А.С., заперечує позовні вимогу у повному обсязі та зазначає наступне. Позивачем не надано суду доказів укладання між сторонами Договору з усіма переліченими умовами Договору, зазначеними у всіх пунктах Договору, які погоджені та підписані сторонами на кожному аркуші Договору, щоб в сукупності свідчило б про укладений у належній формі Договір між сторонами про надання послуг. Навпаки, позивачем надано Договір, який скріплено підписами та печаткою відповідача на останньому аркуші Договору, який за змістом та за текстом не відповідає наявному Договору сторони відповідача. Відповідач зазначає, що перший аркуш Договору наданий позивачем, відрізняється від першого аркушу договору, наявного у відповідача. Пункт 2.4 вказаного Договору, наданого позивачем, не відповідає умовам, які обговорювалися при укладанні Договору, також позивачем надано копію першої сторінки Договору, в якій позивачем самостійно вписані його рукою умови пунктів 1.2, 2.3, 2.4. Також відповідач звертає увагу суду на той факт, що надана до суду разом із позовною заявою завірена належним чином копія Доповнення до Договору б/н на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023 не містить у собі підпису позивача - ОСОБА_3 , а підписана іншою особою, що вже ставить під сумнів належність та допустимість то доказу для обґрунтування позовних вимог. Беручи до уваги всі наявні у матеріалах справи факти і вказані відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідач приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення вказаного позову.

09.04.2024 представником позивача адвокатом Трофименко М.В. скеровано до суду через систему «Електронний суд» відповідь на відзив. Ознайомившись із відзивом на позовну заяву, представник бажає надати до суду свої заперечення щодо відзиву на позовну заяву, оскільки вважає його необґрунтованим та таким, що не може бути взятий судом до уваги, з огляду на наступне. Предметом розгляду даної цивільної справи є розірвання Договору на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023, укладеного між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , та стягнення моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів цивільної справи вказаний договір мав письмову форму та закріпив всі істотні умови, з якими сторони погодилися на час укладення договору, про що свідчать їх особисті підписи на останній сторінці договору та печатка відповідача, як фізичної особи-підприємця. Звертає увагу суду на те, що даний договір має письмову форму та укладався в двох ідентичних екземплярах, що були підписані сторонами договору, які не мали на момент укладення документу претензій один до одного. Копію екземпляра договору, оригінал якого є у ОСОБА_3 , надана до позову разом з іншими доказами. Оригінал Договору на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023 буде надано суду для огляду під час розгляду справи в судовому засіданні. Звертає увагу суду на те, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача не заперечує самого факту укладення договору між сторонами, не ставить питання про визнання договору неукладеним чи недійсним, не заперечує факту виконання з боку відповідача робіт по монтажу модульного будинку, а лише вказує на те, що позивачем до суду надано договір, який за змістом та за текстом не відповідає наявному договору сторони відповідача, навмисно заводячи суд в оману. При цьому на підтвердження сказаному не надає до суду копії договору, яка наявна у відповідача, в повному обсязі та оригіналу для огляду судом. Порівнюючи першу сторінку договору, надану представником відповідача до суду, представник дійшла до висновку про її ідентичність за змістом із першою сторінкою договору, яка наявна у позивача ОСОБА_3 , окрім п. 2.4. щодо проведення остаточного розрахунку вартості робіт, що дає підстави вважати, що даний пункт було доповнено відповідачем вже після підписання договору між сторонами без відому позивача, що можна розцінити як підроблення документів відповідачем. Крім того, у відзиві на позов представник відповідача ставить під сумнів підпис на Доповненні до договору позивача ОСОБА_3 , заявляючи у відзиві клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, яке не відповідає вимогам ст. 182 та ст. 183 ЦПК України, а тому не може бути взяте судом до уваги. У відзиві на позовну заяву представник відповідача не заперечує проти відсутності волі з боку відповідача, як на підписання самого Договору, так і Доповнення до нього. Враховуючи викладене вище, представник просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення моральної шкоди в повному обсязі.

24.04.2024 представником позивача адвокатом Трофименко М.В. скеровано до суду через систему «Електронний суд» заяву про збільшення позовних вимог. Як вбачається із заяви, представник вказує на те, що на даний час виникла необхідність у збільшенні розміру позовних вимог в частині збільшення суми штрафних санкцій по відношенню до відповідача ФОП ОСОБА_4 , пов`язана з тривалістю розгляду даної цивільної справи та нарахування штрафних санкції за кожен день прострочення зобов`язання. Відповідно до п. 1 Доповнення до Договору б/н на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023 від 28.11.2023 Виконавець зобов`язувався виконати до 12.01.2024 певний перелік будівельно-монтажних робіт для закінчення робіт по виготовленню модульного будинку. Пунктом 4 вказаного Доповнення Виконавець також зобов`язувався в добровільному порядку сплатити 1% від суми 208 000 грн. за кожен день прострочки не виконання робіт та передачу готового виробу в термін зазначений у п. 1 даного Доповнення, що підтверджується особистим підписом та печаткою Відповідача на документі. Станом на 12.01.2024 відповідачем у повному обсязі не виконані всі будівельно-монтажні роботи, що призвело до порушення з боку ФОП ОСОБА_4 строків виконання Договору, не передання Виробу в експлуатацію позивачу та настання наслідків, передбачених п. 4 Доповнення. Враховуючи той факт, що відповідачем прострочено виконання взятого на себе за Договором зобов`язання по виконанню будівельно-монтажних робіт модульного будинку, станом на день подання позову, тобто 01.03.2024, розмір штрафних санкцій, які підлягають стягнення з відповідача становить 99 840 грн. (208 000 грн. (сума зазначена в Договорі) * 1% * 48 прострочених днів (січень 2024 року - 19 днів, лютий 2024 року - 29 днів)). Станом на 24.04.2024 сума штрафних санкцій є більшою та становить 214 240 грн., яка розраховується наступним чином: 208 000 грн. (сума зазначена в Договорі) * 1% * 103 прострочені дні (січень 2024 року - 19 днів, лютий 2024 року - 29 днів, березень 2024 року - 31 день, квітень 2024 року - 24 дні) = 214 240 грн. Таким чином збільшилася і ціна позову, яка станом на 24.04.2024 становить 241 640 грн., яка складається зі штрафних санкцій у розмірі 214 240 грн., моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. та 7 400 грн. залишок сплачених коштів. Враховуючи викладене, представник просить прийняти заяву про збільшення позовних вимог до розгляду. Договір на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023, укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 - розірвати. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 214 240 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. та 7 400 грн., як залишок сплачених коштів. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.

18.08.2024 представником позивача адвокатом Трофименко М.В. скеровано до суду через систему «Електронний суд» заяву про збільшення позовних вимог, яку отримано судом 19.08.2024. Представник просить прийняти заяву про збільшення позовних вимог до розгляду. Договір на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023, укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 - розірвати. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 214 240 грн., моральну шкоду у розмірі 70 000 грн. та 7 400 грн., як залишок сплачених коштів. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.

Ухвалою суду від 05.03.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 05.08.2024 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення моральної шкоди - у розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.08.2024 в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Богославського Андрія Сергійовича про призначення судово-почеркознавчої експертизи відмовлено.

24.04.2024 та 19.08.2024 представником позивача адвокатом Трофименко М.В. скеровано до суду через систему «Електронний суд» заяви про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 21.08.2024 уточнені позовні вимоги залишені без руху.

30.08.2024 недоліки усунуті.

Ухвалою суду від 17.10.2024 прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення моральної шкоди, підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача адвоката Трофименко М.В. на вимогах наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові, враховуючи збільшення позовних вимог, відповіді на відзив.

Представник відповідача адвокат Богославський А.С. у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є матір`ю позивача. З ОСОБА_4 вона познайомилась вже тоді, коли почалося будівництво, він обіцяв, що побудують все швидко та якісно. Договір було укладено у письмовій формі, підписували у дворі їхнього будинку, текст договору вона не бачила. Вартість будинку на початку серпня становила 400 000,00 грн. Гроші передавалися при укладенні договору, і наче відповідач написав розписку. Будівельні роботи розпочалися у середині вересня. Площадку для будівництва готували вони самостійно. Будинок модульний, з початку приїхали 2 хлопця, які зробили металевий каркас. Проєкт та креслення будинку вона не бачила, і вони зробили, як їм було зручно. Закупкою матеріалів з початку займався ОСОБА_4 , потім син самостійно займався закупкою, бо відповідач кудись зник. Хлопці, які займалися будівництвом, не були працевлаштовані у ОСОБА_4 . Роботи повністю відповідачем не були виконанні, збудована була лише коробка і все, без вікон, дверей, не обшита з середини. З грудня 2023 року роботи не виконувалися. У подальшому син вже самостійно добудовував будинок. Гроші на будинок давала вона, вони були в неї на депозитному рахунку. На сьогодні будинок майже дороблений.

Вислухавши представників позивача та відповідача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд доходить таких висновків.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

13.06.2023 між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір б/н на виготовлення модульного будинку. Загальна ціна Виробу, що виготовляється, що передається за цим Договором складає: 400 000 гривень. Згідно п. 2.4 Договору Замовник зобов`язується своєчасно проводити оплату вартості робіт згідно наступного графіку: - аванс в розмірі не менше 50% - 200 000 гривень готівкою, - остаточний розрахунок проводиться в день підписання Акту приймання-передачі відвантаження Виробу.

На виконання умов Договору передання позивачем ОСОБА_3 відповідачу авансу в розмірі 200 000 грн. відбулося саме в день підписання Договору, тобто 13.06.2023, що згідно п. 4.1. Договору було датою початку виготовлення Виробу. Аванс було сплачено готівкою. Вказаний факт сторонами визнається та не оспорюється.

28.11.2023 між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було підписано Доповнення до Договору б/н на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 1 Доповнення до Договору б/н на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023 від 28.11.2023, Виконавець зобов`язувався виконати до 12.01.2024 певний перелік будівельно-монтажних робіт для закінчення робіт по виготовленню модульного будинку.

Однак, як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами у справі, вказане доповнення з боку позивача підписувалося не ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором, як зазначено у статті 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що містили ознаки підряду.

Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Істотними умовами договору підряду є: 1) предмет договору; 2) ціна роботи; 3) строк виконання роботи.

Статтею 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію. Підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності. Якщо підрядник не виконав обов`язку, встановленого частиною третьою цієї статті, він позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи і права на відшкодування завданих цим збитків, якщо не доведе, що його негайні дії були необхідними в інтересах замовника, зокрема у зв`язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва.

Статтею 882 ЦК України передбачено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Відповідно до статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Як зазначається у статті 844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Згідно з положеннями частини першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і або компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, дана правова позиція викладена у чисельних постановах Верховного Суду. Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Суб`єкт порушеного права має скористатися цілком конкретним способом захисту свого права, який залежить від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, а також від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, згідно з положеннями частини другої статті 78 ЦПК України.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Досліджені судом матеріали справи свідчать про те, що 13.06.2023 між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір б/н на виготовлення модульного будинку, однак вказаний договір не містить в собі переліку робіт, які мав би здійснити відповідач, не мав кошторису. Судом достовірно встановлено, що відповідач отримав в якості авансу грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., які були витрачені ним для закупівлі будівельних матеріалів, про що свідчить наданий позивачем доказ копія звіту ФОП ОСОБА_4 про витрачені кошти в сумі 192 600,00 грн. (а.с. 18).

У свою чергу, п. 4.2 Договору б/н на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023 визначено, що Виконавець зобов`язується передати виріб Замовнику не пізніше як через 3 (три) місяця від дати початку виготовлення Виробу за умови повної оплати Виробу Замовником.

Проте доказів повної оплати виробу замовником, тобто ОСОБА_3 , суду стороною позивача не надано.

Крім того, слід зауважити, що суд відноситься критично до показань свідка ОСОБА_5 щодо надання нею грошових коштів у сумі 200 000,00 грн. для сплати авансу, оскільки надані стороною позивача докази свідчать про те, що на час підписання 13.06.2023 між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 . Договору б/н на виготовлення модульного будинку, свідок такими коштами не володіла, про що свідчить надана виписка по картці, відповідно до якої грошові кошти в сумі 100 000,00 грн. + 100 000,00 грн. були отримані ОСОБА_5 у касі банку 15.06.2023.

Також Доповнення від 28.11.2023 до Договору б/н на виготовлення модульного будинку від 13.06.2023, суд не може вважати належним доказом у справі, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 вказане доповнення не підписував.

Тому не є можливим застосування позивачем п. 4 Доповнення від 28.11.2023.

Також суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 7 400,00 грн., як залишку сплачених коштів, з огляду на те, що відповідачем все ж таки було проведено певний обсяг робіт, і цей факт не заперечується стороною позивача.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо моральної шкоди варто зазначити таке.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Частиною першою статті 1167 ЦК України визначає відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала, а також загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частині другій статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною третьою статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абзацу другого п. 5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту частини третьої статті 12 та статті 81 ЦПК України, жодними доказами завдання моральної шкоди позивачу не доведено.

Позивач посилається на те, що, оскільки умови Договору відповідачем не виконано, він весь час перебуває в стресовому стані, в очікуванні будівництва модульного будинку, введення його в експлуатацію. Не виконання відповідачем відповідних робіт не дає можливість проживати в цьому будинку та використовувати його за призначенням.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню судом, оскільки факт завдання позивачу моральної шкоди в результаті винних дій або бездіяльності відповідача не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, та позивачем не надано будь-яких доказів у розрізі положень статей 76-81 ЦК України обґрунтування, викладеного в позові.

На підставі наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Як зазначено у статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями частин першої-третьої статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді даної справи по суті, судом не здобуто доказів порушення прав позивача, стороною позивачам не доведено обставини, викладені у позовній заяві, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи, що позов залишено без задоволення, питання судових витрат на користь позивача не вирішується.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд-

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 березня 2025 р.

Суддя Д.М.Ніколенко