Справа № 445/177/25
провадження № 2/445/534/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

22.01.2025 року, через систему «Електронний суд», позивач, в інтересах якого діє представник Петренко Н.С., звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди з правом викупу №001 від 17.02.2021 у розмірі 62 645,00 грн., а також судові витрати.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.02.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 укладено договір оренди майна з правом викупу №001, в режимі онлайн, який підписаний відповідно до ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами договору оренди орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди, а саме телевізор моделі LCDtv37-45`` ERGO 43DFT7000, з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Договором встановлені дані щодо об`єкту оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу. Сторонами погоджено, що строк оренди становить 24 місяці, щомісячний платіж (грн) 1139,00 грн.. Сторони погодили, що сплата орендної плати у розмірі здійснюється орендарем до 17-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, і слідує за місяцем укладання договору протягом строку оренди, який становить 24 місяці, де днем внесення останнього платежу є 17.02.2023. Договором та Правилами визначено, що за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочення орендних платежів за цим Договором.

Зазначає, що ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, передав вказане майно у тимчасове користування відповідачу, останній свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, орендні платежі належним чином не сплачувала, у зв`язку з чим у останньої утворилась заборгованість по оплаті вартості об`єкту оренди.

03 липня 2023 року між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу №01.02-28/23, за умовами якого ТОВ «Будинок комфорту» передало ТОВ «Свеа Фінанс», а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за вищевказаним вказаним договором оренди.

Як наслідок, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 62 645,00 грн, з яких 25 058,00 грн заборгованість за простроченими орендними платежами, 12 529,00 грн заборгованість за пенею за договором; 25 058,00 грн заборгованість за вартістю орендного майна, донарахованого позивачем.

05.02.2025 року на адресу суду надійшли відомості з ГУ ДМС у Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 05.02.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвала про відкриття провадження надіслана відповідачу та отримана ним 15.02.2025 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

На момент постановлення даного судового рішення від сторін не надходило заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв від сторін чи їх представників не надходило.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом вивчено наявні матеріали справи, досліджено письмові докази, оцінено як кожен доказ окремо, так і їх в сукупності, внаслідок чого встановлено наступне.

17.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір оренди майна з правом викупу №001, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» зобов`язується передати відповідачу в строкове платне володіння та користування майно, а саме телевізор LCDtv37-45`` ERGO 43DFT7000, з наступним переходом права власності на зазначене майно відповідачу на умовах, передбачених правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а відповідач зобов`язується прийняти майно у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, а також оплачувати Товариству орендну плату

Відповідно до п.2 та п. 3 даного договору, вартість об`єкта оренди складає 27 336,00 грн. Передача об`єкта оренди здійснюється за товарно-транспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування. Сплата орендної плати у розмірі 1 139,00 грн. здійснюється відповідачем до 17-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяця, де днем внесення останнього платежу є 17.02.2023 року.

Пунктом 3 договору встановлено, що передача Об`єкта оренди Орендодавцем та приймання його Орендарем у користування здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення Договору за Товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою Товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі Орендодавцем та отримання Об`єкту оренди Орендарем у користування (надалі «Документ про передачу у користування»). Передача Об`єкта оренди може здійснюватися у магазинах Орендодавця, через кур`єрів Орендодавця, а також з використанням логістичних операторів, в тому числі через оператора поштового зв`язку «Нова Пошта». Підписанням документу про передачу у користування, Орендар підтверджує, що Об`єкт оренди отриманий у належному стані та будь-які претензії щодо стану Об`єкту оренди відсутні. У разі виявлення недоліків під час передачі Об`єкту оренди, Орендар повинен відмовитись від приймання такого Об`єкту оренди та одразу повідомити Орендодавця про відмову від прийняття та недоліки Об`єкту оренди.

Як вбачається з експрес-накладної №1047 ТОВ «Нова Пошта», оформленої 17.02.2021 року, ТОВ «Будинок Комфорту» передано ТОВ «Нова Пошта» відправлення на адресу ОСОБА_1 , оголошеною вартістю 5848,00 грн. Одержувачем зазначено відповідача та адресу: Львівська область, м. Золочів, вул. Тернопільська, 7а, відділення № 1.

Згідно із розрахунком наданим позивачем, починаючи з 17 травня 2021 року за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами у розмірі 25 058,00 грн, пенею у розмірі 12 529,00 грн., а також заборгованість за вартістю неповерненого об`єкту оренди у розмірі 25 058,00 грн.

03.07.2023 року між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору, у порядку та строки встановлені договором.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України, передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦПК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені Законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Із положень ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» вбачається, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

За змістом ч. 11 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

В силу ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 705 ЦК України, за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 759 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до частин 1 та 2 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно до частини 1 статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Окрім вищевказаних норм матеріального права, суд враховує та керується наступними нормами процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписамич.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1, 5 ,6, 7 ст.81, ч. 1,3 ст.83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Таким чином, звертаючись із вказаним позовом, саме на позивача покладено обов`язок доведення належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами обставин, що входять до предмета доказування.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, позивачем доведено та у суду не має сумнівів щодо укладення між ТОВ «Будинок Комфорту» та відповідачем договору оренди майна з правом викупу від 17 лютого 2021 року № 001, згідно умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» зобов`язувався передати ОСОБА_1 телевізор LCDtv37-45`` ERGO 43DFT7000.

На підтвердження виконання обов`язку ТОВ «Будинок Комфорту» передати вищевказаний предмет оренди, позивачем надано копію експрес-накладної ТОВ «Нова Пошта» №1047 ТОВ, оформленої 17.02.2021 року, згідно якої ТОВ «Будинок Комфорту» передано ТОВ «Нова Пошта» відправлення на адресу ОСОБА_1 , оголошеною вартістю 5848,00 грн. Одержувачем зазначено відповідача та адресу: Львівська область, м. Золочів, вул. Тернопільська, 7а, відділення № 1.

Водночас, дана експрес-накладна не може свідчити та доводити факт отримання ОСОБА_1 вказаного предмету договору, оскільки на накладній відсутні будь-які відмітки щодо отримання нею предмету договору телевізора LCDtv37-45`` ERGO 43DFT7000, зокрема, дата видачі, підпис, тощо.

Вказана експрес-накладна може свідчити лише про факт відправки, але жодним чином не про факт доставки і вручення її відповідачу.

На офіційному інтернет сайті ТОВ «Нова пошта», у розділі щодо відстеження (трекінгу) відправлень, за номером експрес-накладної №1047 жодних результатів не відображається.

Позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які підтверджують факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування, так як це визначено п.3 вищевказаного договору, укладеного між ТОВ «Будинок комфорту» та відповідачем.

Враховуючи викладене, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а тому в задоволенні таких слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди з правом викупу відмовити.

Копію рішення суду негайно надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 березня 2025 року.

Суддя О.М. Кіпчарський