Справа № 397/255/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.03.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Гайдар Н.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Іваненко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Олександрівка заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси якої представляє законний представник - мати ОСОБА_1 , заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

У С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інтереси якої представляє законний представник - мати ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить суд ухвалити рішення, яким видати обмежувальний припис та вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 , перебування в місцях постійного та тимчасовго проживання заявників; заборонити наближатися на відстань блище 200 метрів до місця її проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її та малолітню дитину, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому йому, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонити ведення листування, телефонних переговорів з нею та малолітньою дитиною, або контактування з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з 2022 року заявниця почала проживати разом із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_1 . На початку 2023 року ОСОБА_3 вперше її побив будучи в стані алкогольного сп`яніння, обіцяв що більше таке не повториться. Однак в липні 2023 року знову в стані алкогольного сп`яніння ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тягав за волосся. ІНФОРМАЦІЯ_2 заявниця народила доньку ОСОБА_4 , відомості про батька записані з її слів, оскільки ОСОБА_3 не подав заяву про своє батьківство, а одружитись вони не встигли. В травні 2024 року знову почав вживати алкогольні напої та вчиняти відносно неї домашнє насильство. Постановами Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2023 (справа №397/979/23) та від 19.06.2024 (справа №397/673/24) ОСОБА_3 був визнаний винним за ч.2 ст.173-2 КУпАП України із застосуванням до нього штрафу. Однак надалі продовжував вчиняти відносно неї домашнє насильство та говорив щоб вона нікому не розповідала. 16.01.2025 ОСОБА_3 будучи в стані алкогольного сп`яніння ображав її, принижував та бив ногами, металевою кочережкою, бив головою об стіну, тримаючи в руках ніж хотів обрізати волосся. Після виклику працівників поліції, останні зафіксувати вказаний факт. 17.01.2025 разом з дитиною заявниця пішла з дому спочатку до сільської ради, а в подальшому 07.02.2025 її направили до спеціалізованої установи-безпечного місця де вона перебуває до даного часу, місце перебування з міркувань безпеки нею не розголошується. Також зазначає про те, що ОСОБА_3 на даний час самовільно залишив військову частину і від матері ОСОБА_3 їй відомо, що останній будучи в стані алкогольного сп`яніння розшукував її із сокирою та говорив його матері що вб`є її. З огляду на це мати ОСОБА_3 просила її не повертатись до села. Незважаючи на тимчасове перебування в безпечному місці обгрунтовано побоюється за те, що ОСОБА_3 зможе знайти її та реалізувати свої погрози відносно неї та її доньки. Саме тому через реальні побоювання кривдника, та з метою недопущення вчинення ним протиправних дій, реалізації ним погроз та продовження випадків домашнього насильства, вимушена звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Місце свого перебування з міркувань безпеки заявниця не розголошує.

Ухвалою судді від 04 березня 2025року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , засідання призначено на 06.03.2025 о 08 год 15 хв у судове засідання викликано заявницю та заінтересовану особу.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки при зустрічі із ОСОБА_3 який може з`явитися до суду, можливе продовження ним погроз та неправомірних дій відносно неї. Заяву просить задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки учасників справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено,що з 2022 року заявниця почала проживати разом із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_1 . Протягом сумісного проживання ОСОБА_3 неодноразово перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчиняв відносно заявниці домашнє насильство. Вказаний факт підтверджується постановами Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2023 (справа №397/979/23) та від 19.06.2024 (справа №397/673/24) відповідно до яких ОСОБА_3 був визнаний винним за ч.2 ст.173-2 КУпАП України із застосуванням до нього штрафу.

17.01.2025 разом з дитиною заявниця пішла з дому, спочатку до сільської ради, а в подальшому 07.02.2025 її направили до спеціалізованої установи- безпечного місця де вона перебуває до даного часу. Згідно клопотання старости с. Михайлівка та с.Григорівка Є.Фуртонюком 29.01.2025 направлено клопотання Олександрівському селищному голові ОСОБА_5 що на території АДРЕСА_1 проживає громадянка ОСОБА_1 яка потрапила в складні життєві обставини, у якої є малолітня дитина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 проживає із співмешканцем ОСОБА_3 який характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями та веде антисоціальний спосіб життя. ОСОБА_1 скаржиться на систематичні побиття співмешканцем. В клопотанні просив Олександрівського селищного голову влаштувати ОСОБА_1 до комунального закладу «Кіровоградський обласний соціальний центр матері та дитини» Кіровоградської обласної ради.

07.02.2025 медичною сестрою комунального закладу «Кіровоградський обласний соціальний центр матері та дитини» Кіровоградської обласної ради складено акт про фіксацію тілесних ушкоджень синців на тілі отримувача послуг ОСОБА_1 . З її слів синці з`явилися після того як її побив цивільний чоловік. Зі слів жінки побої не фіксувала.

Згідно висновку психолога І.Козир ГО «Десяте квітня» від 17.02.2025 у ОСОБА_1 спостерігається зниження рівня життя, порушення сну, негативні переживання, погіршення соціальних і дружніх зв`язків та почуття безпеки. ОСОБА_1 знаходиться в стресовому стані, причиною якого є постійна загроза її життю та здоров`ю її доньці з боку її співмешканця. Рекомендовано уникання стресових ситуацій та максимальне дистанціювання від кривдника (як джерела травмування).

У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно з ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У ст. 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно ст. 350-4 ЦПК України в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Згідно ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1ст.1З У «Про запобігання та протидію домашньому насильству`домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишений без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству` визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно з ч. 1,2 ст. 350-6 ЦПК України суд, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству `або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству` передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

З наданих суду матеріалів вбачається, що між заявницею та ОСОБА_3 наявний конфлікт та вкрай напружені стосунки, а саме: між сторонами існують неприязні, конфліктні відносини.

Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄСПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄСПЛ.

Суд вважає, що вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, - не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці.

Підсумовуючи викладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і тому підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявник, а, отже, є необхідність в ухваленні судового рішення про видачу обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до приписів п.10 ч.1ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

В силу ч. 3ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.268,350-1-350-5 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник мати - ОСОБА_1 , заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

-заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебувати в місцях постійного чи тимчасового проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи, навчання, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

-заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису повідомити працівників відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10.03.2025.

Суддя Н.І.Гайдар