Справа №333/9020/25
Пр. №2/333/5121/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з даним позовом до суду, який обґрунтовує наступним.

З відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі з 15 серпня 2009 року, зареєстрованому Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 506. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 шлюб між ними було розірвано та стягнуто з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення аліментів з 08.09. 2017 року, справі № 333/5280/17, провадження № 2/333/2431/17. Відповідач на цей час є військовослужбовцем, його матеріальне становище покращилось, витрати на дитину на цей час збільшились. З дня винесення рішення (07 жовтня 2017 року) про стягнення аліментів пройшло 8 років. За цей час змінився рівень прожиткового мінімуму для дітей. Станом на вересень 2025 року прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років становить 3196 грн. Рівень мінімальної заробітної плати теж зріс до 8000 грн. Крім того, шалені темпи інфляції знизили її купівельну спроможність, суттєво змінились життєві обставини сторін, значно зросли витрати на утримання сина, матеріальні потреби спільної дитини з віком також збільшились. Вона на цей час не працює, матеріальне становище у неї різко погіршилось, матеріально вона не забезпечена та потребує допомоги.Зазначене змушує її звернутися до суду з цим позовом.

На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку ( доходу) відповідача, а саме з 1000 гривен щомісяця на частку від заробітку доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду із позовом

Ухвалою суду від 02.10.2025 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом своєчасно та належним чином, позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався. При цьому надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що визнає позов та не заперечує відносно його задоволення.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ( а.с. 13).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2017 року (справі № 333/5280/17, провадження № 2/333/2431/17) присуджено стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.( а.с., а.с. 14, 15 ).

31 грудня 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист по справі № 333/5280/17 ( а.с. 16).

Згідно листа від 08.11. 2017 року № 12573 державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 08.11. 2017 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 333/5280/17 від 31.10. 2017 року, що видав Комунарський районний суд м. Запоріжжя. ( а.с. 17)

Постановою від 03.10.2018 р. про повернення виконавчого документу стягувачу (ВП № 55094619) державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Луць А.Б. позивачці, на підставі її заяви, повернутий виконавчий лист № 333/5280/17, виданий 31.10. 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн ( а.с. 19).

Відповідно листа від 15.09.2025 року № 89695 державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одесса) 15.09. 2025 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.09. 2025 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 333/5280/17 від 31.10. 2027 року, що видав Комунарський районний суд м. Запоріжжя. ( а.с. 18).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 15.09.2025 р. заборгованість зі сплати аліментів складає 112 587 грн. ( а.с. 20).

Відповідно до інформації, наданої Головним сервісним Центром МВС в «Кабінеті водія» , відповідач є власником автомобілю JEEP CHEROKEE 2020 року випуску? об`єм двигуна 3239.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-Х11 від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Частинами 1-3 ст.181СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно, з метою матеріального утримання дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною третьою ст. 181 ЦПК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Виходячи зі змісту наведених норм, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним; а зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки), що відповідає правовому висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, а тому саме матір`ю вирішується питання забезпечення життєдіяльності дитини та спрямування наявних коштів на необхідні для дитини витрати. З часу присудження аліментів в розмірі 1000 грн. через інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя, що є загальновідомим фактом і не потребує доказування. У зв`язку з чим вищевказаний розмір аліментів на дитину не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини на теперішній час. Дані обставини, на думку суду, вказують на погіршення матеріального стану одержувача аліментів, та, відповідно, її неспроможність самостійно виділяти недодані батьком на утримання дитини кошти. В матеріалах справи відсутні відомості, що у відповідача на утриманні, окрім неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають інші особи.

На думку суду, наявність вищезазначених обставин, а також волевиявлення одержувача аліментів є підставою для зміни способу та розміру аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» у 2025 р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

З огляду на вищезазначені обставини, суд дійщов висновку, що зміна способу стягнення аліментів буде сприятиме належному матеріальному забезпеченню неповнолітньої дитини сторін та забезпечить право дитини на утримання батьками у розмірі не менше мінімального гарантованого законодавством розміру аліментів .

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", визначені в порядкуст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалене рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись ч.1 ст.3, ч.1 ст.18, ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.180-182, 192Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити.

Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2017 року (справі № 333/5280/17, провадження № 2/333/2431/17) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на утримання неповнолітнього сина : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно, на щомісячне стягнення 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення суду складено 08.12.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: І.Й. Наумова