справа №566/1239/25
провадження № 2/566/590/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого - судді Лободзінського А.С.

при секретарі судового засідання Подолець Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Млинівського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в Млинівський районний суд Рівненської області з позовною заявою до Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 , в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,47 га. з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою с.Надчиці Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області та яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 , згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії РВ №00549, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 подарувала їй, позивачці, житловий будинок, що знаходиться в селі Надчиці Млинівського (на даний час Дубенського) району Рівненської області. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,47 га., яка надана для ведення особистого підсобного господарства та належала на праві приватної власності дарувальнику - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого майна, входила і вищезгадана земельна ділянка. Спадкоємців за законом у померлої не було. А тому спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_2 за заповітом, яким спірна земельна ділянка не охоплювалась. Оскільки вона, позивач, безперервно, починаючи з моменту набуття права власності на житловий будинок, добросовісно, відкрито володіє та користується розташованою під ним та навколо нього земельною ділянкою більше п`ятнадцяти років, то просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку за набувальною давністю.

Від представника позивача адвоката Музики-Дубравського В.А., через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому він позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, а справу просив розглянути без його участі та участі позивача. (а.с.41 )

Представник відповідача Ярославицькоїї сільської ради Дубенського району Рівненської області в судове засіданні не з`явився, хоча про час і дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з тим, від відповідача надійшло письмове клопотання, в якому зазначено, що сільська рада, як відповідач, визнавши позов, просить справу розглядати у відсутності їх представника. (а.с.33)

Від відповідача ОСОБА_2 надійшло аналогічне за змістом клопотання, в якому він, визнавши позов, просив розглянути справу у його відсутності. (а.с. 32)

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки, відповідачі позов визнають і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

За правилом ст.119 Земельного Кодексу України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно протягом п`ятнадцяти років користуються земельною ділянкою, але не мають документів, що засвідчують наявність у них прав на зазначену земельну ділянку, можуть звернутися до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування з заявою про передачу такої земельної ділянки у їхню власність. Набуття громадянами права власності на земельну ділянку за давністю користування здійснюється в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами згідно із статтею 118 цього Кодексу в межах норм, визначених статтею 121 цього Кодексу.

Водночас, як зазначає позивач у позовній заяві, вона позбавлена можливості отримати у власність спірну земельну ділянку в порядку безоплатної приватизації, оскільки на даний час згідно ст.121 ЗК України передача земельної ділянки у власніть з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, не передбачена. Тому, виключно в судовому порядку існує можливість у визанні за нею права власності на земельну ділянку, на якій розташований належний їй житловий будинок і якою вона добросовісно, відкрито і безперервно користується з 1998 року.

Як встановлено судом 03 лютого 1998 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 , а остання прийняла в дар житловий будинок, що знаходиться за адресою с.Надчиці Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, що підтверджується засвідченою копією договору дарування, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №173. ОСОБА_1 зареєструвала право власності на цей будинок у встановленому законом порядку (а.с.5-7)

Також встановлено, що ОСОБА_3 на підставі Державного акта про право власності на землю серії РВ № 00549 належала земельна ділянка площею 0,47 га. для ведення особистого підсобного господарства, на якій по плану зовнішніх її межах розташований житловий будинок, прийнятий у дар ОСОБА_1 ( а.с.8)

За життя ОСОБА_3 склала два заповіти, спадкоємцем у яких визначила відповідача у справі ОСОБА_4 .. Позаяк пізніший в часі заповіт, складений на одного й того ж спадкоємця і який зменшує обсяг спадкового майна, що заповідається, скасовує дію попереднього, то спадщину на належне за життя майно ОСОБА_4 прийняв відповідач. Однак, до складу спадщини не увійшла спірна земельна ділянка, площею 0,47 га., на якій розташований належний на праві власності ОСОБА_1 житловий будинок. (а.с.19-20, 21)

Статтею 377 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент укладання договору купівлі-проажу житлового будинку) передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або спору переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Частина 1 ст. 120 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент укладання договору купівлі- продажу житлового будинку) встановлювала, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Отже, зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Проте, як видно із договору дарування житлового будинку, земельна ділянка, на якій він розташований, не входила до предмета вказаного правочину.

Також з матеріалів справи видно, що спірна земельна ділянка площею 0,47 га, виходить за межі тих розмірів, які необхідні для обслуговування житлового будинку. Цільове її призначення - для ведення особистого підсобного господарства. Із таким цільовим призначенням земельної ділянки позивач не взмозі здійснити її приватизацію відповідно до розмірів і норм, визначених ст.121 Земельного Кодексу України, оскільки передача громадянам у власність такого цільового призначення земельних ділянок цією нормою не передбачена.

Відтак, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми ст.ст.120,121 ЗК України.

Судом також встановлено, що позивач з моменту набуття права власності на житловий будинок, отриманий в дар від ОСОБА_3 , а саме з 03.02.1998, тобто більше 27 років, відкрито, безперервно, добросовісно володіє і користується належною покійній земельною ділянкою, що розташована під будинком, загальною площею 0,47 га.

За таких обставин, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Цивільного Кодексу України про набувальну давність, як загальні норми і на цій підставі приходить до висновку про можливість визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, що є предметом спору у цій справі. Однак, це її право є невизнаним, а тому підлягає захисту в судовому порядку.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 16, 328, 1216, 1225, 1233, 1269 ЦК України, ст. 81 Земельного Кодексу України, керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 204, 209 - 210, 258 - 259, 265ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за набувальною давністю право власності на земельну ділянку площею 0,47 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с.Надчиці Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області та посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії РВ №00549, виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено до судової палати у цивільних справах Рівненського апеляційного суду щляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя А.С.Лободзінський