Справа № 446/2532/24
УХВАЛА

10 березня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей виконавчого комітету Новояричівської селищної ради про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

встановив:

Ухвалою судді від 26.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей виконавчого комітету Новояричівської селищної ради про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні залишено без руху для усунення недоліків такої, зокрема для уточнення учасників справи, зазначення відомостей про наявність або відсутність у сторін електронного кабінету, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо порушених, невизнаних або оспорюваних відповідачами прав, свобод чи інтересів позивача із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

На виконання вказаної ухвали суду 05.03.2025 представник позивача подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій уточнив статус учасників справи, зазначив відомості про наявність та відсутність у сторін електронного кабінету та зазначив попередній (орієнтовний) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Однак позивачем не усунені недоліки зазначені в ухвалі суду від 26.02.2025 в частині викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо порушених, невизнаних або оспорюваних відповідачкою ОСОБА_2 його прав, свобод чи інтересів із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, натомість стороною позивача надана аналогічна позовна заява без внесення будь-яких змін щодо вказаної обставини.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач та його представник вказали, що встановлення даних фактів необхідно з метою захисту прав та інтересів дитини, а також прав та інтересів позивача, як батька, що займається вихованням та утриманням дитини, а саме для отримання соціальної допомоги як батьку, котрий самостійно виховує дитину, реєстрації місця проживання дитини, отримання відстрочки або перетину кордону. Разом з тим, зважаючи, що до суду подана саме позовна заява, яка має розглядавати в порядку позовного провадження і відповідачем є ОСОБА_2 , вказана заява повинна містити дані про те, які права позивача порушуються саме відповідачкою.

Між тим, у матеріалах справи міститься нотаріально завірена копія заяви відповідачки ОСОБА_2 від 26.07.2024 в якій остання підтвердила, що вона не має жодних претензій до ОСОБА_1 щодо повноцінного утримання та виховання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вказує на відсутність спору між сторонами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у п. 1 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, заява про встановлення факту розглядається у порядку позовного провадження, якщо заявлена вимога про вирішення спору, який породжує цей факт.

В даній справі матеріально-правова вимога позивача до відповідачки повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію. Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється . Крім того, оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини,то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини (аналогічна позиція висловлена у Постанові ВП ВС від 11.09.2024р. №201/5972/22, на яку покликається позивач у своїй позовній заяві).

Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення судом питання щодо наявності спору між сторонами, які позивачем не усунені.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявником не усунені недоліки, що були вказані судом в ухвалі від 26 лютого 2025 року про залишення позовної заяви без руху, а тому заява підлягає поверненню.

Керуючись ч.3, ч.6 ст.185 ЦПК України, суд -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей виконавчого комітету Новояричівської селищної ради про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали міститься в матеріалах справи №446/2532/24. Ухвала 31.03.2025 набрала законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.