ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2925/24 Номер провадження 22-ц/814/1978/25Головуючий у 1-й інстанції Киричок С. А. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С.Б.

Суддів Карпушина Г. Л., Обідіної О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край»

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року, ухваленого в місті Гадяч під головуванням судді Киричок С. А.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення коштів за договором оренди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивовано тим, що між ним та ТОВ «Агро-Край» 09.09.2015 укладено договори оренди належних йому на праві власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 2,9798 га (рілля), кадастровий номер :00:002:0265, та площею 3,1730 га (рілля), кадастровий номер :00:002:0267, що знаходяться на території Лютенської (колишньої - Рашівської) сільської ради Миргородського (колишнього Гадяцького) району Полтавської області.

Позивач - орендодавець у повному обсязі та належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, передавши в строкове орендне користування відповідачу земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Натомість відповідач - орендар, у порушення своїх зобов`язань не виплатив орендну плату відповідно до умов договорів оренди землі за 2022-2023 роки.

На неодноразові звернення щодо сплати заборгованості по орендній платі, відповідач свої зобов`язання не виконав, мотивуючи тим, що в першу чергу орендна плата виплачується тим орендодавцям, які будуть продовжувати договори оренди землі.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд стягнути з ТОВ «Агро-Край» на його користь заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками кадастровий номер :00:002:0265 та :00:002:0267 за 2022 та 2023 роки з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат у загальному розмірі 26 705,58 грн, з них 19 567,76 грн - орендна плата, 1 045,16 грн - 3% річних, 4 821,05 грн - інфляційні втрати, 1 271,61 грн - пеня, а також судові витрати у справі.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками кадастровий номер :00:002:0265 та :00:002:0267 за 2022 -2023 роки, 3% річних, інфляційні втрати, пеню у загальному розмірі 26 705,58 грн, з них 19 567,76 грн - основний борг, 1 045,16 грн - 3% річних, 4 821,05 грн - інфляційні втрати, 1 271,61 грн - пеня.

В порядку розподілу судових витрат стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку по сплаті орендної плати та наявністю правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості та інших виплат, передбачених чинним законодавством.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ТОВ «Агро-Край» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду в частині стягнення орендної плати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сторони, підписуючи договір оренди землі, чітко передбачили умови розрахунку за користування об`єктом оренди, протягом строку дії договору оренди товариство сплачувало орендну плату позивачу у більшому розмірі, ніж встановлено договором.

Вказує, що погоджений сторонами розмір орендної плати становить 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, доказів погодження розміру орендної плати у 12% позивачем не надано.

Також зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є невірним, відповідно і нараховані позивачем суми 3% річних та інфляційні втрати також є помилковими.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2025 року залучено до участі в справі ОСОБА_2 в якості правонаступника позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Рой І. В. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вказуючи на правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і відповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ТОВ «Агро-Край», виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 2 частини першої статтею 374 ЦПК України, пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, якщо встановить невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2009, виданого нотаріусом Гадяцького державної нотаріальної контори Скороход А. С. та зареєстрованого за № 2-2505, ОСОБА_1 був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 980 га, яка розташована на території Рашівської (нині - Лютенської) сільської ради Гадяцького (нині - Миргородського) Полтавської області (а. с. 15).

Також на підставі державного акту на приватної власності на землю серії Р1 № 500115 від 24.12.2003, виданого на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Рашівської сільської Ради народних депутатів від 28.12.2001, ОСОБА_1 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,170 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рашівської (нині - Лютенської) сільської ради Гадяцького (нині - Миргородського) Полтавської області (а.с. 18).

09 вересня 2015 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «Стандарт-Агро», як орендарем, було укладено договір оренди землі б/н, за умовами якого орендодавець надав орендарю у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,98 га, кадастровий номер :00:002:0265,строком на 7 років зі сплатою орендної плати у грошовій формі до 31 грудня поточного року у розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 4 992,99 грн (а. с. 19-20).

Цього ж дня між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «Стандарт-Агро», як орендарем, було укладено договір оренди землі б/н, за умовами якого орендодавець надав орендарю у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,1730 га, кадастровий номер: :00:002:0267, строком на 7 років зі сплатою орендної плати у грошовій формі до 31 грудня поточного року у розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 4 992,99 грн (а. с. 23-24).

09 вересня 2015 року сторони також підписали Акти прийому-передачі об`єктів оренди (земельних ділянок) (а. с. 21, 26).

Пунктами 14 договорів оренди землі сторони визначили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цими договорами, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

На підставі додаткових угод до договорів оренди землі від 11.12.2017, за згоди орендодавця ОСОБА_1 , право оренди вказаної земельної ділянки перейшло до нового орендаря - ТОВ «Агро-Край». Сторонами також було внесено зміни та викладено у новій редакції пункт 5 договору оренди землі в частині визначення нормативно-грошової оцінки земельних ділянок - 119 831,76 грн та пункт 9 щодо розміру орендної плати, який погоджено сторонами у розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки або 11 983,17 грн.

11 жовтня 2023 року право оренди ТОВ «Агро-Край» на вказану земельну ділянку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав, номер запису про інше речове право 14851574 (а. с. 27).

Згідно актового запису про смерть № 27 від 06.09.2024 ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 90).

На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 07.05.2025, виданих приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Антоновою Т. В. та зареєстрованими за № 372, №373, спадкоємцем майна померлого ОСОБА_1 - земельних ділянок, які є об`єктами спірних договорів оренди, є ОСОБА_2 , який ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2025 року залучений до участі в справі в якості правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача ОСОБА_1 (а. с. 103, 105, 107).

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються положеннями укладеного ними договору оренди землі, а також нормами Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV із змінами та доповненнями (далі - Закон № 161-XIV), Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України.

Згідно статті 1 Закону № 161-XIV оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Аналогічна норма міститься у частині першій статті 93 ЗК України.

Частиною першою статті 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Отже, плата за володіння і користування орендованою земельною ділянкою є обов`язковою умовою оренди землі.

Розмір орендної плати, її індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату визначається умовами договору оренди землі (частина перша статті 15 Закону № 161-XIV).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі; розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частини перша-третя статті 21 Закону № 161-XIV).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За нормами статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» праву орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати кореспондується обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Таким чином, у спірних правовідносинах саме орендар є зобов`язаною особою (боржником) щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку орендодавцю у розмірі та на умовах, визначених договором оренди землі, та відповідно на нього покладається обов`язок доведення належного виконання такого зобов`язання.

Встановлено, що у порушення вимог пункту 11 договору ТОВ «Агро-Край» не в повному обсязі сплатило орендодавцю ОСОБА_1 орендну плату за 2022 рік та не сплатило орендну плату за 2023 рік, що підтверджується витягом з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, за даними якого станом на 18.03.2024 ТОВ «Агро-Край» нараховано ОСОБА_1 у грудні 2022 року 27 827,94 грн орендної плати за дві земельні ділянки, з яких виплачено 5 426,45 грн, утримано та перераховано до бюджету 5 009,03 грн податку на доходи фізичних осіб та 417,42 грн військового збору. У травні 2023 року ТОВ «Агро-Край» донараховано ОСОБА_1 орендну плату за 2022 рік у розмірі 503,11 грн, з яких виплачено 12 078,85 грн, утримано та перераховано до бюджету 90,56 грн податку на доходи фізичних осіб та 7,55 грн військового збору. За 2023 рік відсутня інформація щодо нарахування та виплати орендної плати позивачеві (а. с. 30).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , представник відповідача не надав доказів щодо належного виконання ТОВ «Агро-Край» свого зобов`язання щодо виплати позивачу орендної плати за 2022, 2023 роки, а твердження апелянта про сплату орендної плати за минулі роки у більшому розмірі, ніж передбачено договором, не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність заборгованості у розмірі погодженої сторонам орендної плати - 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки або 11 983,17 грн за кожну земельну ділянку за календарний рік оренди.

Разом з тим, при визначенні розміру заборгованості, суд повною мірою не врахував здійснені відповідачем виплати орендної плати за 2022 рік у сумі 17 505,30 грн - за вирахуванням ПДФО та військового збору, отже, сума заборгованості за 2022 рік, що підлягає виплаті позивачеві, становить 1 715,15 грн.

За 2023 рік, на якій договір було поновлено без волевиявлення сторін і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі пункту 27 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, який діяв у період із 07 квітня 2022 року до 19 листопада 2022 року, розмір заборгованості з орендної плати за дві належні позивачеві земельні ділянки становить 23 967,42 грн, з утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів фізичних осіб, що здійснюється орендарем відповідно до абзацу першого підпункту 170.1.1 пункту 170.1, пункту 170.1.4 статті 170, абзацу першого пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, як податковим агентом платника податку - орендодавця.

Тобто, виплаті позивачеві за 2023 рік підлягає 19 293,77 грн, а з урахуванням невиплаченої орендної плати за 2022 рік у розмірі 1 715,15 грн, сума заборгованості становить 21 008,92 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції також не перевірив правильність наведеного позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, а також пені за весь час прострочення, що призвело до помилкового визначення заборгованості загальною сумою 26 705,58 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ТОВ «Агро-Край» та зменшення розміру стягнення на користь позивача боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, а також пені, з 26 705,58 грн до 22 942,24 грн, з яких 21 008,92 грн - заборгованість по орендній платі, 985,87 грн індекс інфляції за весь час прострочення в межах заявлених позовних вимог станом на 05.08.2024 (163,97 грн - за 583 дня прострочення боргу за 2022 рік (1 715,15 x 1.09560269 - 1 715,15) та 821,90 грн - за 218 днів прострочення боргу за 2023 рік (19293,77 x 1.04259900 - 19293,77)), а також 426,86 грн - 3% річних на суму заборгованості (за 2022 рік - 82,10 грн та за 2023 рік - 344,76 грн), та 520,59 грн пені згідно пункту 14 договорів оренди землі у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення, що по заборгованості за 2022 рік становить 99,99 грн та по заборгованості за 2023 рік - 420,60 грн.

Відповідно до вимог частини першої, пункту 3 частини другої, частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, змінюючи рішення, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат, які у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року змінити, зменшивши суму стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_1 , заборгованості по орендній платі за користування земельними ділянками кадастровий номер :00:002:0265 площею 2,9798 га та кадастровий номер :00:002:0267 площею 3,173 га за 2022, 2023 роки з 26 705,58 грн до 22 942,24 грн, з них 21 008,92 грн - основний борг, 985,87 грн - індекс інфляції, 426,86 грн - 3% річних та 520,59 грн пені без вирахування з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Змінити розподіл судових витрат. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_1 , 1 041,63 грн судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 6 020 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» 254,35 грн судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» сплатити ОСОБА_2 різницю у розмірі 787,28 грн судового збору, звільнивши сторони від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

В іншій частині рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Г. Л. Карпушин

О. І. Обідіна