Номер провадження: 22-ц/813/1351/25
Справа № 497/1181/16-ц
Головуючий у першій інстанції Раца В.А.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»

на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року

за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Історія справи

У листопаді 2023 року представник заявника - ОСОБА_3 , який здійснює свої повноваження на підставі довіреності від 30.10.2023 року, зареєстрованої в книзі реєстрації довіреностей за №3-51 строком на три роки (а.с.16), звернувся до суду з цією заявою та просить визнати виконавчий лист, виданий 30.03.2021 року Болградським районним судом Одеської області, згідно якого на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» у ВП № 69330091 від 05.07.2022 року, стягується солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 139 427,16 грн, - таким, що не підлягає виконанню. При цьому особою яка бере участь у справі зазначив - АТ КБ «Приватбанк».

Заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Болградського районного відділу ДВС знаходиться на виконанні виконавчий лист № 497/1181/16-ц, виданий 30.03.2021 року, згідно якого на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» у ВП №69330091 від 05.07.2022 року стягується солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 139 427,16 грн без визначення розміру зобов`язань кожного з боржників окремо. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим виконавче провадження підлягає закінченню, якщо виконання його обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Представник зазначає, що під час виконання судового рішення з ОСОБА_1 за період з 05.07.2022 року по 31.10.2023 року було стягнуто борг на загальну суму 63 846,30 грн. Але закрити виконавче провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» не можливо, так як за виконавчим листом боржником визначено ОСОБА_1 . З наведеного вбачається, що за змістом виконавчого листа обов`язок виконання рішення суду покладено повністю на заявника ОСОБА_1 , що суперечить змісту рішення суду та інституту солідарної відповідальності. З огляду на смерть боржника ОСОБА_2 , та того, що заявник ОСОБА_1 є тільки поручителем, окрім цього шлюб між ними був розірваний рішенням суду від 18.11.2010 року, представник вважає за можливим визнати виконавчий лист за яким стягується солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 139 427,16 грн таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 22.02.2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано дублікат виконавчого листа, виданий 30.03.2021 року Болградським районним судом Одеської області, по справі № 497/1181/16-ц, №2/497/30/17, №6/497/6/2021, за яким з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 139 427,16 грн (виконавче провадження № 69330091 від 05.07.2022 року), таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду вмотивована тим, що дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 був виданий помилково.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» Рожко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим та не відвідає дійсним обставинам справи, просить його скасувати, та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Бербер Л.І. про визнання виконавчого листа № 497/1181/16-ц виданого Болградським районним судом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 139 427,16 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що при наявності солідарного обов`язку боржників, до того ж, встановленого рішенням суду яке набрало законно сили, смерть одного з солідарних боржників не змінює обсягу та умов виконання такого зобов`язання.

Наголошується, що поручитель має право ставити питання про відсутність у нього зобов`язання перед кредитором, у разі смерті основного боржника - тільки до винесення судом рішення про солідарне стягнення заборгованості, шляхом подачі позову до суду про визнання поруки припиненою, а за наявністю рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором боржник та Поручитель виступають перед кредитором рівноправними боржниками, які повинні сплатити всю суму заборгованості визначену у судовому рішенні.

У разі виконання поручителем зобов`язання забезпеченого порукою, до нього переходять всі права кредитора у зобов`язанні, а попередній кредитор після виконання поручителем зобов`язання повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника (тобто всі документи, на підставі яких Поручитель, як Новий кредитор має право вимоги до основного боржника). Згідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким, чином ОСОБА_1 , після виконання зобов`язання визначеного рішенням суду стане кредитором та має право задовольнити свої вимоги, пред`явивши вимогу до спадкоємців померлого боржника.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про те, що видачею дублікату виконавчого документа суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим, а Поручитель ( ОСОБА_1 ) втрачає право на зворотною вимогу (регрес).

Крім того, в скарзі акцентується увага на тому, що серед підстав визначених законодавством України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні обставини у вигляді смерті одного із солідарних боржників за рішенням суду. Смерть одного боржника за рішенням суду, яке набрало законної сили, не звільняє інших солідарних боржників від виконання своїх зобов`язань за законним судовим рішенням.

Також, наголошується, що з тексту заяви ОСОБА_1 вбачається, що боржниця сплачувала кошти у виконавчому провадженні № 69330091, а отже, була згодна з наявністю у неї боргу за рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28.08.2017 року, та Постанову про відкриття виконавчого провадження боржниця не оскаржувала, як і не оскаржувала саме рішення Болградського районного суду Одеської області від 28.08.2017 року у справі № 497/1181/16-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 139 427,16 грн.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що ОСОБА_1 не було виконано рішення суду у повному обсязі, скаржник вважає, що дублікат виконавчого листа № 497/1181/16-ц виданий Болградським районним судом Одеської області, відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення солідарної заборгованості, судом першої інстанції було визнано таким що не підлягає виконанню необґрунтовано, а висновки суду першої інстанції не підтверджуються ані чинним законодавством України, ані висновками Верховного Суду.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги ТОВ «Консалт Солюшенс» представник ОСОБА_1 адвокат Чаленко І.Д. подав на неї відзив, в якому зазначено, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому ухвала Болградського районного суду Одеської області від 22.02.2024 року підлягає залишенню без змін.

У відзиві акцентується увага на тому, що з матеріалів справи вбачається, що 23.12.2020 року директор ТОВ «Консалт Солюшенс» - Рожко С.В. звернувся до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником та видачу дублікату виконавчого документу. Ухвалою суду від 06.01.2021 року зазначену заяву задоволено, замінено сторону виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчих листів по справі №497/1181/16-ц, а саме стягувача ПАТ «Комерційний Банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», видано дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 497/1181/16-ц, виданих Болградським районним судом Одеської області відповідно до рішення від 28.08.2017 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості.

Проте, наголошується, що ВП № 69330091 було відкрито 05.07.2022 року вперше, тобто, заявником - ТОВ «Консалт Солюшенс» було подано заяву про заміну сторони не існуючого виконавчого провадження по справі, розгляд якої закінчено. А з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі. З наведеного вище, впливає, що передумовою реалізації права матеріального правонаступництва є набуття набувачем права вимоги процесуального правонаступництва, а за умови відсутності відкритого виконавчого провадження та закінчення розгляду справи, правонаступником мало бути подано заяву про заміну стягувача у виконавчому документі на підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України, а матеріали справи такої заяви не містять.

Додатково, щодо посилань скаржника на перехід обов`язків до спадкоємців, зазначається, що у випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Крім того, в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 р. по справі № 570/3891/14, провадження № 14-44цс22, зазначено наступне: «9.12. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора стягує заборгованість в межах вартості майна, одержаного у спадщину (стаття 1282 ЦК України); 9.13.За змістом зазначеної норми у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який відповідає перед кредитором в межах вартості одержаного у спадок майна; 9.14. Слід наголосити, що зобов`язання за договором поруки нерозривно пов`язані з особою боржника, тому у разі смерті цього боржника, кредитор, який хоче задовольнити свої вимоги, повинен отримати від поручителів померлого та/або іпотекодавців відповідну згоду забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем); 9.15. У разі отримання такої згоди правовідносини поруки/іпотеки за своїм змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками; 9.16. У разі ж недосягнення згоди і неотримання кредитором згоди поручителя та/або іпотекодавця забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем), порука та/або іпотека визнаються припиненими.».

Щодо сприйняття апелянтом виконання ОСОБА_1 заочного рішення суду № 497/1181/16-ц, за яким з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 139 427,16 грн, як визнання боргу, представник заявника зазначає про помилковість таких висновків з огляду на те, що заочне рішення знаходилось на примусовому виконанні, що в подальшому і обумовило підстави для звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись зі змістом відзиву на апеляційну скаргу, представником ТОВ «Консалт Солюшенс» адвокатом Жилко Е.О. подані додаткові пояснення по справі.

В поясненнях наголошується, що предметом даного судового спору стало питання щодо виконавчого листа № 497/1181/16-ц, виданого 30.03.2021 року Болградським районним судом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 139 427,16 грн, а саме: чи підлягає він примусовому виконанню у разі смерті одного з солідарних боржників. Скаржник вважає, що у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Консалт Солюшенс» від 22 лютого 2024 року представник відповідача ОСОБА_3 значно відхилився від суті предмету спору. У своєму відзиві він звертає увагу на питанні заміни сторони у виконавчому провадженні, яке вирішено та розглянутого судом та за результатами розгляду якого постановлено судове рішення, яке набрало законної сили, а тому сторони, не можуть ставити під сумнів рішення судів, які набрали законної сили, та надавати цим рішенням правої оцінки, перевіряти їх правильність.

Крім того, у поясненнях акцентується на тому, що ОСОБА_1 , після виконання зобов`язання визначеного рішенням суду стане кредитором та має право задовольнити свої вимоги, пред`явивши вимогу до спадкоємців померлого боржника.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Представник ТОВ «Консалт Солюшенс» Жилко Е.О. в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

28 серпня 2017 року Болградським районним судом Одеської області було ухвалено рішення по цивільній справі № 497/1181/16-ц (після перегляду заочного рішення) яким задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача загальну заборгованість за кредитним договором №130/МК/2008-980 від 22.02.2008 року, 139 427,16 грн та в рівних частках суму судового збору (а.с.10-11), при цьому ОСОБА_1 виступала у кредитних відносинах як поручитель. Рішення набрало законної сили 21 лютого 2018 року після перегляду апеляційною інстанцією.

На момент ухвалення рішення шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний на підставі заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 18.11.2010 року по справі №2-ц-1018/2010 (а.с.12), тобто на момент укладення кредитного договору сторони знаходилися у шлюбі, а вже на момент ухвалення рішення про стягнення заборгованості за кредитний договором були розлучені, на цей факт посилається представник заявника, як на відсутність підставі правонаступництва з боку ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 02 серпня 2018 року, що видане Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису № 546 від 02.08.2018 року (а.с.15).

23.12.2020 року директор ТОВ «Консалт Солюшенс» - Рожко С.В., звернувся до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником та видачу дублікату виконавчого документу по цивільній справі № 497/1181/16-ц, яка ухвалою суду (провадження № 6/497/6/2021) від 06.01.2021 року була задоволена та замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс», також вирішено видати дублікати виконавчих листів.

Під час ухвалення вищезазначеної ухвали судом було встановлено, що 05.02.2020 року було проведено електронний аукціон № UA-ЕА-2020-01-14-000012-b за лотом № GL2N79746 за кредитним портфелем, що складається з прав вимог та інших майнових прав за 193 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами. Переможцем було визнано ТОВ «Консалт Солюшенс» та 26.02.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 99 за змістом пункту 1 якого банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку до Договору.

Під час розгляду цієї заяви представника ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони у справі № 497/1181/16-ц, шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачі дублікату виконавчого документу, суду не було відомо про факт смерті відповідача (боржника) ОСОБА_2 , тому судом було задоволено вимоги заявника.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2021 року було видано дублікат виконавчого листа № 497/1181/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 заборгованості, де стягувачем вже було зазначено нового кредитора - ТОВ «Консалт Солюшенс» (а.с.7-8).

Виконавчий лист стягувач до виконання не пред`явив, так як строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 21 лютого 2021 року, тому 02.09.2021 року представник стягувача знову звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку.

Ухвалою суду по справі № 497/1181/16-ц, провадження № 6/497/57/2021 від 21.12.2021 року заявникові були поновлені відповідні строки.

Всі ухвали набрали законної сили та не були оскарженні відповідачем ОСОБА_1 .

На підставі дублікату виконавчого листа від 30.03.2021 року, де боржником зазначена ОСОБА_1 було відкрите виконавче провадження № 69330091 та за період з 25.08.2022 року по 25.09.2023 року з неї було стягнуто заборгованість в розмірі 63 846,30 грн, залишок заборгованості склав 75 580,86 грн, що підтверджується інформацією щодо виконання виконавчого провадження за вих. № 40-32/21359 наданої 01.11.2023 року начальником Болградського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Івашинським В.І. (а.с.9).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

За ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 1ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 09.09.2021 року у справі №824/67/20 також зазначено, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У постанові від 17.10.2019 року у справі № 2-3558/2010 Верховний Суд дійшов висновку, що на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Згідно постанови Верховного Суду від 19.01.2023 року у справі № 824/2/22 законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з ново виявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа (постанова Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 824/85/21).

Встановлено, що рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28 серпня 2017 року по цивільній справі № 497/1181/16-ц (після перегляду заочного рішення) задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача загальну заборгованість за кредитним договором №130/МК/2008-980 від 22.02.2008 року, 139 427,16 грн. та в рівних частках суму судового збору (а.с.10-11), при цьому ОСОБА_1 виступала у кредитних відносинах як поручитель. Рішення набрало законної сили 21 лютого 2018 року після перегляду апеляційною інстанцією.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 21.02.2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 .

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню вбачається, що Боржником у ВП № 69330091 за період з 05.07.2022 року по 31.10.2023 року на виконання рішення Болградського районного суду Одеської області від 28.08.2017 року по справі № 497/1181/16-ц сплачено 63846,30 грн.

06.01.2021 року ухвалою Болградського районного суду заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» - задоволено, замінено сторону стягувача виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 497/1181/16-ц, виданого 30.03.2021 року Болградським районним судом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 139 427,16 грн а саме ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс», та видано дублікати виконавчих листів.

Дане судове рішення сторонами не оскаржувалось, а отже є таким, що набрало законної сили.

05.07.2022 року відкрито виконавче провадження № 69330091.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 не було виконано рішення суду у повному обсязі.

Так, апеляційний суд, наголошує, що згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Смерть одного боржника за рішенням суду, яке набрало законної сили, не звільняє інших солідарних боржників від виконання своїх зобов`язань за законним судовим рішенням.

Вказане у своїй сукупності свідчить про відсутність порушеного права заявника, та про відсутність підстав для визнання припиненим зобов`язання, і відповідно, підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, за змістом частин першої та другої статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. Такий висновок узгоджується із загальними підставами заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем), викладеними, зокрема, в пункті 3 частини першої статті 512 ЦК України.

Твердження, зазначені представником заявника у відзиві, загалом зводяться до незгоди з ухвалою суду від 06.01.2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні не приймаються апеляційним судом, оскільки предметом апеляційної скарги є оскарження ухвали суду якою було визнано виконавчий документ, таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 25 липня 2002 року у справі за заявою N° 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням ЄСПЛ від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Враховуючи, що виконавчий лист стосовно боржника ОСОБА_1 вже було пред`явлено до примусового виконання, виконавче провадження було відкрите і вчинялись відповідні дії у даному виконавчому провадженні, рішення суду виконувалось, але не було виконано в повному обсязі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню з підстав зазначених у її заяві.

За викладених обставин, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанцій ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно п.1,3,4 ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове рішення про залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» задовольнити.

Ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

М.В. Назарова