Cправа №538/2588/24
Провадження№2-о/549/9/25

РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

присяжних: Ляшка А.М., Приймак В.В.

за участю: секретаря судового засідання Кривчун Я.А.

заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

установив:

У грудні 2024 року заявники звернулись до суду із заявою про оголошення ОСОБА_8 безвісно відсутнім.

Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що вони є батьками ОСОБА_8 , який був мобілізований та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка з травня 2023 року виконує бойові завдання на території Донецької області.

У листопаді 2023 року на адресу дружини ОСОБА_8 - ОСОБА_3 надійшло сповіщення сім`ї №10/1/6530 від 22.11.2023 про те, що молодший сержант ОСОБА_8 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області зник безвісти 18.11.2023.

Згідно з актом службового розслідування ОСОБА_8 зазначений серед зниклим безвісти.

Відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини від 31.12.2023 «Про результати службового розслідування» бойовий медик 1 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення молодший сержант ОСОБА_8 вважається з 18.11.2023 зниклим безвісти військовослужбовцем, тобто зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності Україну, що не пов`язане з вчиненням ним злочину чи адміністративного правопорушення.

22 листопада 2023 року ОСОБА_3 звернулася до відділення поліції із заявою про зникнення безвісти її чоловіка - військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_8 , під час виконання бойового завдання.

За її зверненням було відкрито кримінальне провадження №0000737 від 23.11.2023 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України та розпочато досудове розслідування.

Крім того ОСОБА_8 було внесено до Єдиного реєстру осіб, які зникли безвісти за особливих обставин.

З 18.11.2023 вони не мають жодних відомостей про сина ОСОБА_8 , за місцем проживання він не з`являвся, не телефонував, перебування його в полоні держави-агресора також не підтверджено.

Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», заявники як батьки ОСОБА_8 мають право на отримання статусу «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби», однак за відсутності рішення про визнання сина безвісно відсутнім згідно з п.3 Порядку видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» не мають змоги оформити вказаний документ.

З урахуванням наведених обставин прохали суд визнати ОСОБА_8 безвісно відсутнім з 18.11.2023 поблизу населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області.

06 січня 2025 року на підставі розпорядження голови Лохвицького районного суду від 27.12.2024 вказана заява передана до Чорнухинського районного суду для розгляду.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 13.01.2025 заяву прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання.

В судовому засідання заявники заявлені вимоги підтримали з підстав, викладені у заяві.

Крім того заявник ОСОБА_1 пояснила, що визнання сина ОСОБА_8 безвісно відсутнім необхідно для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації її інших синів, рідних братів ОСОБА_8 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 06.02.2025 проти задоволення заяви не заперечувала, вважає, що її чоловік живий.

Заінтересовані особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, заявляли про розгляд справи за їх відсутності (а.с.54, 56, 58,60).

Представники заінтересованих осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , військової частини в судові засіданні не з`явились, повідомлялись про день, час і місце судового розгляду справи (а.с.74,75,77,78).

Суд, заслухавши пояснення заявників, заінтересованої особи ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено що заявники є батьками ОСОБА_8 (а.с.8-12,13).

Сповіщенням сім`ї №10/1/6530 від 22 листопада 2023 року ОСОБА_3 сповіщено про те, що її чоловік молодший сержант ОСОБА_8 , під час виконання бойового завдання поблизу н.п.Іванівське Бахмутського району Донецької області зник безвісти 18.11.2023 (а.с.32).

Як вбачається з копії акту службового розслідування, ОСОБА_8 21.08.2023 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 , зарахований до військової частини 30.09.2023, прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у Донецькій області з метою виконання службових завдань згідно з наказом командира від 01.10.2023 (а.с.22).

За поясненнями солдатів та командира 18.11.2023 внаслідок обстрілів збройними формуваннями російської федерації вогневої позиції молодший сержант ОСОБА_8 отримав поранення, несумісні з життям. Через триваючі обстріли та штурми позиції забезпечити евакуацію тіл загиблих не було можливості. Змога евакуації тіл загиблого молодшого сержанта ОСОБА_8 була відсутня через бойову обстановку. Під час виконання бойового завдання молодший сержант ОСОБА_8 був в засобах індивідуального захисту (бронежилеті та шоломі), в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння не перезував (а.с.18, 19,20).

Зазначено, що встановлення факту загибелі військовослужбовця не входить в повноваження особи, що проводить службову і розслідування, і має проводитися у визначеному законом порядку (а.с.21).

З огляду на викладене запропоновано молодшого сержанта ОСОБА_9 вважати зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.21).

Згідно з наказом командира військової частини від 31.12.2023 ОСОБА_8 вважається зниклим безвісти військовослужбовцем, тобто зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що не пов`язано з вчиненням ним злочину чи адміністративного правопорушення (а.с.28-30).

Як вбачається з витягу з ЄРДР №0000737 від 23.11.2023, відділенням поліції №1 Миргородського районного відділу поліції проводиться досудове розслідування за ч.1 ст.115 КК України за фактом безвісти зникнення ОСОБА_8 18.11.2023 в зоні бойових дій (а.с.31).

Крім того військовослужбовця ОСОБА_8 16.05.2024 було внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, а саме на території бойових дій (а.с.34).

Статтею 43 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до статей 305, 306 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

У той же час другою першою статті 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України.

При цьому необхідно зазначити, що безвісна відсутність фізичної особи та зникнення безвісти фізичної особи за певних обставин є різними за своїм змістом поняттями.

Якщо громадянин зник безвісти за наявності обставин, що загрожували йому смертю, або обставин, що дають підстави припустити його загибель (під час воєнних дій) і це підтверджено відповідними органами, то визнання такої особи безвісно відсутньою в судовому порядку не проводиться.

Заінтересовані особи вправі звернутись до суду із заявою про оголошення особи, яка зникла безвісти, померлою.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного суду від 29 січня 2020 року у справі 154/2135/17.

Враховуючи викладене за встановлених обставин справи підстави для визнання ОСОБА_8 безвісно відсутнім відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.259,293, 305-308 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датас складення повного судового рішення 06.03.2025.

Суддя С.І.Крєпкий

Присяжні А.М.Ляшко

В.В.Приймак