Провадження № 2/947/415/25
25.02.2025 Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
за участю секретаря - Коростій М.В.,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та, збільшивши позовні вимоги, просить ухвалити рішення, яким стягнути з Кредитної спілки «Бебко Фінанс» на свою користь, шляхом перерахування на його банківський рахунок в АТ «Сенс Банк» IBAN № НОМЕР_1 кошти у сумі 11 480,10 грн. (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят гривень десять копійок), що є сумою відшкодування збитків за порушення грошового зобов`язання Кредитною спілкою «Бебко Фінанс». Прицьому позивач посилається на те, що на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси №947/6052/24, відповідно до виконавчого листа виданого 06.08.2024 Київським районним судом м. Одеси, приватним виконавцем Манікіним Дмитром Сергійовичем було відкрито виконавче провадження №75723660 та стягнуто з Кредитної спілки «Бебко Фінанс» на його користь грошові кошти у сумі 100000 (сто тисяч) гривень, внесені ним в якості внесків за договорами про залучення строкових внесків на депозитний рахунок. Зазначені кошти на банківський рахунок позивача надійшли 08.08.2024. Ця сума склалась із суми внесків за договорами про залучення строкових внесків на депозитний рахунок Кредитної спілки «Бебко Фінанс», термін яких закінчився: за договором № 218/д/2021 від 01.03.2021 у розмірі 10 тисяч гривень; за договором № 244/д/2021 від 09.03.2021 у розмірі 50 тисяч гривень; за договором № 319/д/2021 від 29.03.2021 у розмірі 15 тисяч гривень; за договором № 345/д/2021 від 06.04.2021 у розмірі 25 тисяч гривень. Позивач зазначив, що після настання термінів виплати сум вкладів за вищезазначеними договорами відповідач грошові кошти на його банківський рахунок не повернув, як було обумовлено договорами, а продовжив ними користуватися тривалий час, чим власне завдав збитки позивачу. Отже, на думку позивача, відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 625 Цивільного кодексу України у нього виникло право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних. Загальна сума відшкодування збитків за порушення грошового зобов`язання Кредитною спілкою «Бебко Фінанс» становить 11 480,10 грн. Позивач зауважив, що веб-сайт КС «Бебко Фінанс» з березня 2022 року відключений, рішення кредитної спілки ніде не публікуються, на жоден письмовий запит директор КС Бебко Фінанс ОСОБА_2 не відповів, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Також позивач зазначив, що тривале недотримання Кредитною спілкою фінансових зобов`язань викликає у нього комплекс негативних переживань: відчуття розпачу, страждання та приниження, душевний біль, тривогу, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, стан невизначеності. Тривале незадоволення відповідачем його прав на своєчасне отримання коштів по вкладам, призвело до недоотримання ним значної частини належних йому виплат та накопичення значного боргу. З березня 2022 року жодних виплат від Спілки йому не надходило, комунікація з директором Спілки Гладишевим В.І. та працівниками Спілки була повність відсутня, що викликало сильні душевні страждання та нервування. На думку позивача, все це можна кваліфікувати як завдання моральної шкоди, розмір якої повинен становити 8000 (вісім) тисяч гривень 00 коп..
Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, що передбачено ст.274-279 ЦПК України.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову.
Будь-яких заяв від відповідача, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства та зокрема ст.178,187 ЦПК України, якими відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову, через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Позивач до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «Бебко Фінанс» укладено договори про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок:
Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Умови договорів щодо внесення грошових коштів на рахунок кредитної спілки ОСОБА_1 виконав.
КС «Бебко Фінанс», починаючи з березня 2022 року, припинила за вказаними договорами сплату процентів позивачу та повернення сум внесків, термін яких сплинув.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані на внески доходи (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти,зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч.7 ст.10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.
Згідно ст. 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 530 ЦК України, зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), згідно ст. 610 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У зв`язку з невиконанням зобов`язань Кредитною спілкою «Бебко Фінас» ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з відповідним позовом про захист прав споживачів.
Згідно ст. 82 ч.4 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання рішення Київського районного суду м. Одеси № 947/6052/24, відповідно до виконавчого листа, виданого 06.08.2024 Київським районним судом м. Одеси, приватним виконавцем Манікіним Дмитром Сергійовичем було відкрито виконавче провадження № 75723660 та стягнуто з Кредитної спілки «Бебко Фінас» на користь позивача грошові кошти у сумі 100000 (сто тисяч) гривень, які надійшли на банківський рахунок позивача 08.08.2024, що підтверджується випискою за рахунком.
Зазначена сума склалась із суми внесків за договорами про залучення строкових внесків на депозитний рахунок Кредитної спілки «Бебко Фінас», термін яких закінчився: за договором № 218/д/2021 від 01.03.2021 у розмірі 10 тисяч гривень; за договором №244/д/2021 від 09.03.2021 у розмірі 50 тисяч гривень; за договором № 319/д/2021 від 29.03.2021 у розмірі 15 тисяч гривень; за договором № 345/д/2021 від 06.04.2021 у розмірі 25 тисяч гривень.
Так, кошти за договором №218/д/2021 у розмірі 10 тисяч гривень повинні були виплатити 01 березня 2023 року (п.1.1. договору), тобто затримка виплати суми вкладу по означеному договору становила 526 днів.
Кошти за договором № 244/д/2021 у розмірі 50 тисяч гривень повинні були виплатити 09 березня 2023 року (п.1.1. договору), тобто затримка виплати суми вкладу по означеному договору становила 518 днів.
Кошти за договором № 319/д/2021 у розмірі 15 тисяч гривень повинні були виплатити 29 березня 2023 року (п.1.1. договору), тобто затримка виплати суми вкладу по означеному договору становила 498 днів.
Кошти за договором № 345/д/2021 у розмірі 25 тисяч гривень повинні були виплатити 06 квітня 2023 року (п.1.1. договору), тобто затримка виплати суми вкладу по означеному договору становила 490 днів.
Позивач вважає, що оскільки у вищезазначених договорах не зазначено розміру процентів відшкодування збитків, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання в даному випадку настає на підставі вимог закону, а саме ст. 625 ЦК.
Частина 2 статті 625 ЦК України вказує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суми, які кредитор може стягнути з боржника відповідно до ст. 625 ЦК України носять компенсаторний характер, а право на їх стягнення з`являється у кредитора після прострочення боржника, тобто у разі неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора.
Пункт 4.3 договорів, що додаються, регламентує, що у разі невиконання або неналежного виконання сторонами власних зобов`язань згідно договору, винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки, враховуючи упущену вигоду.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.
Стаття 625 розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Отже, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань.
Частина 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» регламентує, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.
Отже, відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 625 Цивільного кодексу України у позивача виникло право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних з відповідача.
Як вбачається з наданого розрахунку, сума збитків, нанесених через порушення грошового зобов`язання розрахована наступним чином:
щодо 10 000,00 гривень, що є сумою внеску за договором про залучення строкового внеску на депозитний рахунок № 218/д/2021, які Кредитна спілка «Бебко Фінас» мала сплатити з 01 березня 2023 року (виплата затримана з 01 березня 2023 року по 08 серпня 2024 року):Інфляційні витрати (сукупний індекс інфляції з березня 2023 року по липень 2024 року 107,935%):
3% річних (за 526 днів протермінування - 4,32 %):
щодо 50 000,00 гривень, що є сумою внеску за договором про залучення строкового внеску на депозитний рахунок № 244/д/2021 які Кредитна спілка «Бебко Фінас» мала сплатити з 09 березня 2023 року (виплата затримана з 09 березня 2023 року по 08 серпня 2024 року):Інфляційні витрати (сукупний індекс інфляції з березня 2023 року по липень 2024 року 107,935%):
3% річних (за 518 днів протермінування - 4,26 %):
щодо 15 000,00 гривень, що є сумою внеску за договором про залучення строкового внеску на депозитний рахунок № 319/д/2021 які Кредитна спілка «Бебко Фінас» мала сплатити з 29 березня 2023 року (виплата затримана з 29 березня 2023 року по 08 серпня 2024 року):Інфляційні витрати (сукупний індекс інфляції з квітня 2023 року по липень 2024 року 106,34 %):
3% річних (за 498 днів протермінування - 4,09 %):
щодо 25 000,00 гривень, що є сумою внеску за договором про залучення строкового внеску на депозитний рахунок № 345/д/2021 які Кредитна спілка «Бебко Фінас» мала сплатити з 06 квітня 2023 року (виплата затримана з 06 квітня 2023 року по 08 серпня 2024 року):Інфляційні витрати (сукупний індекс інфляції з квітня 2023 року по липень 2024 року 106,34):
3% річних (за 490 днів протермінування - 4,03 %):
Загальна сума відшкодування збитків за порушення грошового зобов`язання Кредитною спілкою «Бебко Фінас» становить 11 480,10 грн..
Таким чином, аналіз зазначених вище правових норм та умов договорів банківського вкладу дає підстави для висновку про те, що відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання кредитної спілки перед вкладником за договорами банківського вкладу (депозиту) припинились у строк, встановлений договорами вкладу.
Закінчення строку дії договорів і невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальні правовідносини, а трансформує їх в охоронні, що містять обов`язок відшкодувати заподіяні збитки, які встановлені договором чи законом.
Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, у розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу.
Отже, за користування грошовими коштами, що знаходились на рахунку позивача, кредитна спілка повинна сплатити проценти в розмірі, встановленому цими договорами.
Вищевикладена позиція узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом України 17.06.2015 року у справі № 6-36цс15.
З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Кредитної спілки «Бебко Фінанс», у відшкодування збитків за порушення грошового зобов`язання, коштів у сумі 11 480,10 грн., підлягають задоволенню.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
П. 4. Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 р., передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено.
Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що задля обґрунтування своїх вимог про відшкодування моральної шкоди, позивачем до суду не надано жодного належного доказу, що підтверджували би наявність чи відсутність викладених у заяві обставин. А відтак, при вирішені даного спору, судом неможливо встановити: наявність заподіяної шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні. У зв`язку з відсутністю належних доказів суд не зміг з`ясувати та встановити факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, а також інші обставини, що мають значення.
Сама по собі констатація факту про нанесення моральної шкоди позивачеві не може бути беззаперечною підставою для відшкодування без доведеності її заподіяння та наявного причинного зв`язку між діями відповідача та наслідками, а тому в частині вимог про відшкодування моральної шкоди позивачу слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне.
З огляду на положення ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» оформлення банківського вкладу (депозиту) відноситься до банківської (фінансової) послуги, і позивачі у спорах, які виникають із виконання таких договорів, є споживачами таких послуг.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.
Таким чином, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 гривень.
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.4,10,12,13,18,19,81,141,187,211,247,258,259,273,274-279,280-282,354, 355 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У зв`язку із перебуванням головуючої судді у період з 03.03.2025 по 10.03.2025 на лікарняному повний текст рішення складено та підписано 10.03.2025.

Суддя: І. В. Огренич