Справа № 305/744/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 лютого 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Буришин Віталій Васильович, на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2024 року, ухвалене суддею Дочинець С.І., в справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, Рахівської міської ради про визнання наймачем та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, Рахівської міської ради про визнання наймачем та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення.

Позов мотивує тим, що починаючи з травня 1989 року ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить до комунальної власності територіальної громади м. Рахів. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 30.05.2023 у цивільній справі №305/1115/20 за наслідками розгляду позову ОСОБА_1 до Рахівської міської ради Закарпатської області про визнання членом сім`ї наймача квартири її було визнано членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_2 , яким був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане судове рішення набрало законної сили 30.05.2023.

ОСОБА_1 21.11.2023 подала до виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області письмову заяву, у якій просила визнати її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_2 замість попереднього наймача та укласти з нею відповідний договір. Позивачем 24.02.2024 отримано відповідь виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області №06-27/394 від 12.02.2024, в якій було повідомлено, що питання про визнання її наймачем та укладення договору найму було знято з порядку денного виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, оскільки заява ОСОБА_1 не відповідає постанові Закарпатського апеляційного суду №305/1115/20 від 30.05.2023 та Рахівська міська рада не вправі визнавати ОСОБА_1 наймачем квартири.

Позивач вважає, що виконавчим комітетом було порушено її право на житло, передбачене чинним законодавством. Крім того, зазначає, що остаточне судове рішення у цивільній справі №305/1115/20 лише підтвердило її статус як члена сім`ї наймача ОСОБА_2 , який помер.

У зв`язку з чим просить суд визнати ОСОБА_1 наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_2 замість попереднього наймача та зобов`язати виконавчий комітет Рахівської міської ради Закарпатської області укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення вищезазначеної квартири.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивачкою не надано жодного доказу проживання її в даній квартирі протягом останніх пів року. Крім того, відсутні докази передачі квартири із комунальної власності. Докази, які надала ОСОБА_1 стосуються надання житлово-комунальних послуг, а не права власності чи користування житлом.

Позивач просила зобов`язати виконавчий комітет Рахівської міської ради укласти договір найму житлового приміщення, однак не визначає конкретні умови на яких такий повинен бути укладено, а якщо суд зобов`яже укласти договір, то це буде порушення принципу свободи договору.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Буришин В.В., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задоволити позов у повному обсязі.

Вважає, що оскаржуване рішення не витримує вимог верховенства права, законності та обґрунтованості. Суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїх доводах посилається на те, що суд помилково визначив, що надані докази стосуються саме житлово-комунальних послуг. Зміст позовних вимог зводиться до того, що відповідачі виступають наймодавцями до того часу поки вони не передадуть свої повноваження іншому суб`єкту. Тому, суд помилково прийшов до висновку, що МКП «Рахівкомунсервіс» є наймодавцем.

Крім цього, суду було достеменно відомо, що позивачка проживає за даною адресою, оскільки пред`являла в судовому засіданні паспорт. Проте, факт проживання нею протягом останніх тридцяти років за даною адресою доведено ще в рамках розгляду іншої справи, а саме постановою Закарпатського апеляційного суду від 30.05.2023 року у цивільній справі №305/1115/20.

Відповідачі не оспорюють факт належності спірної квартири до комунального майна м. Рахів, а тому доводи суду, що позивачка не довела факт передачі такого іншим суб`єктам не заслуговує на увагу.

Щодо порушення принципу свободи договору, то таке твердження є помилковим, оскільки якщо суд зобов`яже укласти договір найму з членом сім`ї наймача квартири який помер, в даному випадку це слід розцінювати як дотримання конституційного права позивачки на житло.

У дане судове засідання з`явився адвокат Буришин В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 та повідомив, що його довірителька знає про судове засідання та про розгляд у її відсутності не заперечує. Відповідачі Рахівська міська рада та Виконавчий комітет Рахівської міської ради в судове засідання не з`явились, ніяких заяв або клопотань до суду не подавали.

Виконавчий комітет Рахівської міської ради та Рахівська міська рада повідомлені про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні повідомлення датовані 24.07.2024 та 25.07.2024 відповідно.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно договору найму укладеного у листопаді 1978 року, наймачем житлової квартири АДРЕСА_2 являлася ОСОБА_3 (а.с.22-25).

Згідно рішення 11 сесії 6 скликання Рахівської міської ради від 09.06.2011 №145 вирішено передати на баланс та обслуговування МКП «Рахівкомунсервіс» багатоквартирні будинки, в тому числі й квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26-29).

ОСОБА_1 розробила 19.11.2023 технічний паспорт на квартиру загальною площею 44,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.35-40).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 30.05.2023 у цивільній справі №305/1115/20 визнано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_2 , яким був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-21).

21.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до Виконавчого комітету Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області з вимогою визнати її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_2 замість попереднього наймача та укласти з нею відповідний договір(а.с.10-12).

12.02.2024 позивачка отримала відповідь №06-27/394 від Виконавчого комітету Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області, в якій зазначено, що питання про визнання її наймачем та укладення договору найму було знято з порядку денного виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, оскільки заява ОСОБА_1 не відповідає постанові Закарпатського апеляційного суду №305/1115/20 від 30.05.2023 та Рахівська міська рада не вправі визнавати ОСОБА_1 наймачем квартири(а.с.45-46).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду.

Згідно ч. 2 ст. 759 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Положеннями статей 4, 5 ЖК України передбачено, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд, а державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів(житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств(відомчий житловий фонд).

Частинами першою та другою статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства України, є недійсними.

До відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також норми Цивільного кодексу України(стаття 62 ЖК України)

Стаття 63 ЖК України визначає, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Частиною 1 статті 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Частинами 1, 2 статті 106 ЖК України визначено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог керувався тим, що позивачка не надала доказів проживання в квартирі протягом останніх пів року, а надані нею докази до позову стосуються надання житлово-комунальних послуг, однак ніяким чином не доводять її позовні вимоги.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 30.05.2023 у цивільній справі №305/1115/20 визнано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_2 , яким був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України підставою звільнення від доказування є обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зокрема, вищезгаданою постановою визнано ОСОБА_1 членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_2 , яким був ОСОБА_2 . Крім цього, ОСОБА_1 розробила технічний паспорт 14.11.2023 у ФОП ОСОБА_4 , що в своїй сукупності з іншими доказами встановлює факт проживання позивачки у вказаній квартирі.

Крім цього, як зазначає у своїй апеляційній скарзі адвокат Буришин В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , то остання брала безпосередню участь в судових засіданнях та пред`являла паспорт-книжечку в якій чітко видно, де остання проживає.

Таким чином, згідно норм статті 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, що і було зроблено позивачкою, однак проігноровано Рахівською міською радою.

Суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, що Рахівська міська рада не в праві визнавати позивачку наймачем квартири так як будинок перебуває на балансі МКП «Рахівкомунсервіс».

Надані документи, зокрема Рішення 11 сесії 6 скликання Рахівської міської ради від 09.06.2011 №145, акт приймання-передачі багатоквартирних будинків, перелік житлового фонду Рахівського ВУЖКГ, кошторис витрат на утримання житлових будинків та прибудинкових територій, тощо, підтверджують тільки факт того, що житловий комплекс, в якому перебуває квартира позивачки, перебуває на балансі МКП «Рахівкомунсервіс» тільки як в установи, яка займається житлово-комунальними послугами.

МКП «Рахівкомунсервіс» є частиною Рахівської міської ради, якій він безпосередньо підпорядковується, однак житлові масиви, зокрема квартира в якій проживає відповідачка не перебувають у комунальній власності МКП «Рахівкомунсервіс».

Жилі будинки, відповідно до норм статей 4, 5 ЖК України перебувають у власності місцевих рад, тобто Рахівська міська рада є власником квартири, яка знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_2 , а органом з яким повинен бути укладений відповідний договір оренди житлового приміщення є виконавчий комітет, як орган який вправі розпоряджатися майном який є у власності Рахівської міської ради.

Крім цього, як зазначає суд першої інстанції, позивачка не довела, що спірна квартира не передавалась у власність до інших осіб та зараз перебуває у власності Рахівської міської ради Закарпатської області.

Однак, з цим твердженням не погоджується колегія суддів, оскільки факт належності спірної квартири до комунального майна міста Рахів не оспорено сторонами спору. Так само відсутні повідомлення щодо передачі спірного майна у приватну власність, а тому слід вважати, що таке майно перебуває у комунальній власності міста Рахів.

Щодо порушення принципу свободи договору та не зазначення позивачкою умов на яких має бути укладено договір оренди між нею та Рахівською міською радою, то слід зазначити, що суд не вправі визначати умови договору, однак вправі зобов`язати укласти Виконавчий комітет договір з фізичною особою, яка є правомірним правонаступником за договором найму, який було укладено з померлим ОСОБА_2 , оскільки така процедура передбачена нормами статті 106 ЖК України, що у разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Отже, рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення та висновки викладені у рішенні суду не відповідають фактичним обставинам справи а тому на підставі пунктів 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 підлягає скасуванню з ухваленням в даній справі нового судового рішення щодо задоволення позовних вимог.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Буришин Віталій Васильович, задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2024 року, скасувати та ухвалити в даній справі нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 наймачем за раніше укладеним Договором найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 замість попереднього наймача у зв`язку зі смертю.

Виконавчому комітету Рахівської міської ради Закарпатської області здійснити укладення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 Договору найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з Виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, , адреса: 90600, місто Рахів, вулиця Миру, будинок, 34, Рахівський р-н, Закарпатська область на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 6 055,60 гривень судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 березня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: