Справа № 216/8025/24
Провадження № 2/216/1023/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства, -

в с т а н о в и в:

14 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Позовна заява мотивована тим, що протягом 2017-2018 років позивач мав позашлюбні стосунки з ОСОБА_4 , проживали у різних квартирах одного будинку АДРЕСА_1 . В жовтні 2018 року стосунки між сторонами були припинені, позивач змінив місце проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила дитину ОСОБА_5 . Відомості про батька дитини були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

У 2022 року сторони відновили стосунки, та 18 лютого 2023 року зареєстрували шлюб.

З малолітньою дитиною позивач має хороші стосунки, піклується про її добробут, дитина називає його батьком. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив суд задовольнити позов.

Позивач у судовому засідання позов підтримав у повному обсязі.

Представниця позивача ОСОБА_2 просила задовольнити позовну заяву.

Відповідачка позов визнала, суду пояснила, що після припинення стосунків з позивачем, той її ревнував, тому вона не хотіла казати йому про вагітність. У свідоцтві про народження дитини батьком вказала свого батька.

Представниця третьої особи ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника їх відділу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, батьком дитини записаний ОСОБА_7 , а матір`ю ОСОБА_8 .

Відомості про батька ОСОБА_5 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України.

18 лютого 2023 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що визначено свідоцтвом про шлюб, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона подруга відповідачки, та хрещена мати дитини. Позивач з відповідачкою зустрічалися з 17 років, спільно проживали, потім розійшлися, після чого відповідачка дізналася, що вона вагітна, вирішила позивачеві нічого не казати. На початку 2022 року відповідачка виїхала за кордон, а в травні 2022 року повернулася в Україну, після чого відновили стосунки з позивачем. Позивач з дитиною дуже схожі, сумнівів в тому, що він батько дитини немає.

Відповідно до частини 1 статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду (п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Статтею 134 СК України визначено, що внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства, здійснюється на підставі заяв осіб, зазначениху статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до роз`яснень п.п. 4, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

У постанові від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 , та яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Таким чином, приймаючи до уваги усі зібрані докази та встановлені обставини справи, зміст вказаних норм, та враховуючи визнання позову відповідачкою, суд вважає, що у ході судового розгляду підтверджено факт батьківства позивача відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої в період фактичного спільного проживання сторін, тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внески до актового запису від 15 травня 2019 № 434, складеного Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, такі зміни:

- вказати батьком малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- змінити прізвище дитини з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 »;

- змінити по батькові дитини з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 07 березня 2025 року.

Суддя Ю.В.Онопченко