Справа № 216/1520/25
Провадження 2-з/216/7/25
УХВАЛА

іменем України

07 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого, судді: Чирського Г.М.,

за участю секретаря судових засідань Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу в Дніпропетровській області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенко Олександр Іванович, про визнання договору дарування житлового будинку з господарчими побудовами та земельної ділянки ,які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , недійним.

Разом з позовної заявою заявником подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив: заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду нерухомого майна: житлового будинку з господарчими побудовами, загальної площею 202,8 кв.м., житловою площею 128,2 кв.м. (житловий будинок «А-2», гараж «Е», підвал п/д, огорожа №1,2, І-замощення) та земельної ділянки (кадастровий номер :08:584:0002), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що при укладенні договору дарування він помилився щодо природи даного правочину (прав та обов`язків сторін ,можливість використання за цільовим призначенням). Наразі відповідачка бажає реалізувати своє право щодо будинку шляхом його продажу, про що свідчить роздруківка знімку екрана з оголошенням про продаж будинку. Як стверджує заявник, є підстави вважати, що з боку ОСОБА_2 існує загроза фактичного невиконання рішення суду по даній справі, шляхом продажу всього майна, на яке можливе стягнення під час примусового виконання рішення суду. Таким чином, позивач зазначає, що його право власності на будинок під загрозою і потребує юридичного захисту.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення заяви із наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, що зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів».

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, втому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має урахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Судом установлено, що предметом спору, що виник між сторонами у цій справі, є зокрема: визнання недійсним договору дарування житлового будинку з господарчими побудовами та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 , як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваною, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенком О.І.

Як вбачається з наданої позивачем Інформаційної довідки з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №414776459 від 24.02.2025 року, житловий будинок з господарчими побудовами, загальної площею 202,8 кв.м., житловою площею 128,2 кв.м. (житловий будинок «А-2», гараж «Е», підвал п/д, огорожа №1,2, І-замощення) та земельна ділянка (кадастровий номер :08:584:0002), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 21.07.2022 року.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

В даному випадку домоволодіння, стосовно якого заявник просить заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, є предметом позову. Заявником наведено доводи про можливе відчуження відповідачем даного нерухомого майна, і такі доводи заслуговують на увагу. У зв`язку із цим, невжиття заходу забезпечення позову може призвести до відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, беручи до уваги, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, а невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим чи утрудненим виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважає необхідним заяву задовольнити частково та заборонити відчуження спірного нерухомого майна. Також суд враховує, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та не порушує права та інтереси відповідача з приводу користування та володіння вказаним майном.

При цьому забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди власнику майна, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо відчуження майна.

Такий захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Невжиття такого заходу забезпечення позову може суттєво ускладнити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача або зробити виконання судового рішення неможливим.

Підстав для зустрічного забезпечення позову суд не вбачає.

Що стосується інших заявлених вимог заяви про забезпечення позову в частині заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом передачі в оренду та укладення договору іпотеки нерухомого майна, то в цій частині слід відмовити, так як вказані правовідносини не припиняють права власності на нерухоме майно, а заборона зазначених дій позбавить відповідача права користування спірним майном.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна: житлового будинку з господарчими побудовами, загальної площею 202,8 кв.м., житловою площею 128,2 кв.м. (житловий будинок «А-2», гараж «Е», підвал п/д, огорожа №1,2, І-замощення) та земельної ділянки (кадастровий номер :08:584:0002), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г. М. Чирський