Номер провадження: 22-ц/813/6820/25
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Карташова Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Пересипського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року

за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О., за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О., знаходиться виконавче провадження №73645816 по виконавчому листу №523/9309/21, виданого Суворовським районним судом міста Одеси 18.12.2023 року на підставі рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 15.09.2023 року по справі №523/9309/21, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 01.04.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в розмірі 606687,27 грн, із яких сума основного боргу 411249 грн, еквівалент 15000,00 доларів США (стягнення заборгованості проводиться в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу), та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань -195438,27 грн, а також судовий збір у розмірі 6066,87 грн.

Посилається, що в ході примусового виконання було описано та арештовано нерухоме майно боржника, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 45,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 та направлено на реалізацію на аукціон ДП «СЕТАМ».

Згідно протоколу проведення електронного аукціону (торгів) ДП «СЕТАМ» № 615812 від 11.07.2024 року торги не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів (треті торги).

19.07.2024 року у приміщенні офісу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О., останнім ОСОБА_1 надано повідомлення від 12.07.2024 року, відповідно із яким запропоновано скаржнику як стягувачу вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 45,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що копію повідомлення він отримав та ознайомлений із її змістом 19.07.2024 року.

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шипковим Є.О. вказано, що у разі надання скаржником письмової згоди щодо залишення за собою вищевказаного майна за ціною третіх торгів, а саме: 832148,80 грн йому необхідно буде сплатити різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, а саме: 219394,66 грн.

Вважає, що різниця між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь розраховано приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шипковим Є.О. не вірно. Так, не було вірно здійснений розрахунок щодо стягнення основного боргу, не застосований, вказаний судом у виконавчому документі у тому числі, порядок стягнення еквіваленту 15000,00 доларів США, а саме, що стягнення заборгованості проводиться в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу. 12.07.2024 року 15000,00 доларів США еквівалентно 613234,50 грн (чотириста одинадцять тисяч двісті сорок дев`ять гривень 00 копійок), (на 12.07.2024 року 1 долар США еквівалентний відповідно із офіційним курсом НБУ 40,8823 грн.), (15000,00 х 40,8823 = 613234,50 грн.).

Окрім того, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шипковим Є.О. не були враховані сплачені скаржником авансові внески для організації та проведення виконавчих дій, які були сплачені у розмірах 3000,00 грн та 5000,00 грн. Статтею 45 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що при розподілі стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій. При визначенні різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, необхідно провести вірний розрахунок, а саме: за виконавчим листом: 613234,50 грн (сума основного боргу станом на 12.07.2024 року, що еквівалентно 15000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ) + 195438,27 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань + 6066,87 грн = 814739,64 грн.

Щодо здійснених скаржником авансових внесків 3000,00 грн + 5000,00 грн = 8000,00 грн. Разом, сума, що підлягає стягненню на його користь станом на 12.07.2024 року складає 814739,64 грн + 8000,00 грн = 822 739,64 грн.

Тобто, різниця між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь складає 9409,16 грн (832148,80 грн - 822 739,64 грн = 9409,16 грн), які скаржник готовий сплатити та залишити за собою нереалізоване майно.

Вважає, що дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О., відносно неправильного розрахунку різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, порушують права скаржника та є неправомірними.

ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О., щодо неправильного розрахунку різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача у рамках виконавчого провадження №73645816, з примусового виконання виконавчого листа №523/9309/21 виданого 18.12.2023 року Суворовським районним судом міста Одеси. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича, усунити порушення та поновити порушені права ОСОБА_1 здійснити вірний розрахунок різниці між вартістю нереалізованого майна (двокімнатної квартири, загальною площею 45,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якої, згідно протоколу проведення електронного аукціону (торгів) Державного підприємства «СЕТАМ» №615812 від 11.07.2024 року торги не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів) та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача у рамках виконавчого провадження №73645816, з примусового виконання виконавчого листа №523/9309/21 виданого 18.12.2023 року Суворовським районним судом міста Одеси, враховати, що у виконавчому документі вказано порядок відносно стягнення основного боргу, а саме еквіваленту 15000,00 доларів США, що стягнення заборгованості проводиться в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу, здійснити розрахунок зазначеної суми у розмірі 15000,00 доларів США в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу, тобто на день складання повідомлення, а також врахувати здійсненні стягувачем авансові внески.

Пересипський районний суд м. Одеси ухвалою від 17 червня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Шипкова Є.О. за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 залишив без задоволення.

Суд першої інстанції виходив з того, що скаржник ОСОБА_1 не надав суду письмових доказів в обґрунтування заявлених вимог. Також, суд вважав, що скаржник ОСОБА_1 не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Пересипського районного суду м. Одеси від 17.06.2025 року по справі №523/12755/24 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О. у повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 вмотивована тим, що ухвала Пересипського районного суду м. Одеси від 17.06.2025 року по справі №523/12755/24 взагалі не містить підстав для відмови в задоволенні скарги, в ній наведені деякі норми права та взагалі не надано оцінку щодо обов`язку стягнення суми у розмірі 15000,00 доларів США в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу, що передбачено рішенням суду та виконавчим листом.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 15.08.2025 року відкрив апеляційне провадження, роз`яснив приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області - Шипкову Єгору Олексійовичу та ОСОБА_2 право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження від 15.08.2025 року отримав 17.08.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Є.О. копію ухвали про відкриття провадження від 15.08.2025 року та копію апеляційної скарги отримав 17.08.2025 року та 23.07.2025 року відповідно, в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

ОСОБА_2 копія ухвали про відкриття провадження від 15.08.2025 року та копія апеляційної скарги надсилались засобами поштового зв`язку, конверт повернувся до суду із зазначенням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Є.О. судові повістки отримали 27.09.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що скаржник ОСОБА_1 не надав суду письмових доказів в обґрунтування заявлених вимог. Також, суд вважав, що скаржник ОСОБА_1 не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. При таких обставинах, на думку суду, скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Шипкова Є.О. за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 - не підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України, в редакції на час звернення зі скаргою, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають, зокрема виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О. від 20.12.2023 року відкрито виконавче провадження № 73645816 з примусового виконання виконавчого листа № 523/9309/21, виданого Суворовським районним судом міста Одеси 18.12.2023 року про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 01 квітня 2021 року, в розмірі 606687,27 грн, із яких сума основного боргу 411249,00 грн, еквівалент 15000,00 доларів США (стягнення заборгованості проводиться в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу), та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань -195438,27 грн, а також судовий збір у розмірі 6066,87 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О. від 20.12.2023 року у ВП № 73645816 накладено арешт на майно боржника в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 674648,55 грн.

В ході примусового виконання постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О. від 14.03.2024 року описано та арештовано нерухоме майно боржника, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 45,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 та направлено на реалізацію на аукціон ДП «СЕТАМ».

Згідно протоколу проведення електронного аукціону (торгів) Державного підприємства «СЕТАМ» № 615812 від 11.07.2024 року торги не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів (треті торги).

Відповідно до ч. 6 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. (частина 8 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шипковим Єгором Олексійовичем, 19.07.2024 року вручено скаржнику повідомлення від 12.07.2024 року, в якому зазначалося, що згідно протоколу проведення електронного аукціону (торгів) Державного підприємства «СЕТАМ» № 615812 від 11.07.2024 року торги не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів (треті торги). Запропоновано ОСОБА_1 вирішити питання щодо залишення за собою нереалізоване майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 45,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шипковим Є.О. у вказаному повідомленні зазначено, що у разі надання ОСОБА_1 письмової згоди щодо залишення за собою вищевказаного майна за ціною третіх торгів, а саме: 832148,80 грн. (вісімсот тридцять дві тисячі сто сорок вісім гривень 80 копійок) йому необхідно буде сплатити різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, а саме: 219394,66 грн. (двісті дев`ятнадцять тисяч триста дев`яносто чотири гривні 66 копійок).

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Такі кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Згідно зі статтею 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Як зазначалось вище, рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 15.09.2023 року по справі №523/9309/21, стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 01 квітня 2021 року в розмірі 606687,27 грн, із яких сума основного боргу 411249,00 грн, еквівалент 15000,00 доларів США (стягнення заборгованості проводиться в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу), та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань -195438,27 грн, а також судовий збір у розмірі 6066,87 грн.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду зі скаргою просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О., щодо неправильного розрахунку різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача у рамках виконавчого провадження №73645816, з примусового виконання виконавчого листа №523/9309/21 виданого 18.12.2023 року Суворовським районним судом міста Одеси. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича, усунити порушення та поновити порушені права ОСОБА_1 здійснити вірний розрахунок різниці між вартістю нереалізованого майна (двокімнатної квартири, загальною площею 45,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якої, згідно протоколу проведення електронного аукціону (торгів) Державного підприємства «СЕТАМ» №615812 від 11.07.2024 року торги не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів) та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача у рамках виконавчого провадження №73645816, з примусового виконання виконавчого листа №523/9309/21 виданого 18.12.2023 року Суворовським районним судом міста Одеси, враховати, що у виконавчому документі вказано порядок відносно стягнення основного боргу, а саме еквіваленту 15000,00 доларів США, що стягнення заборгованості проводиться в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу, здійснити розрахунок зазначеної суми у розмірі 15000,00 доларів США в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу, тобто на день складання повідомлення, а також врахувати здійсненні стягувачем авансові внески.

Колегія суддів зазначає, що погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що приватний виконавець пропонуючи стягувачу 12.07.2025 року вирішити питання щодо залишення за собою нереалізоване майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 45,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , визначаючи різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача, повинен був брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу, тобто на 12.07.2024 року, оскільки рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 15.09.2023 року по справі №523/9309/21 стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 заборгованість розмірі 606687,27 грн, із яких сума основного боргу 411249,00 грн, еквівалент 15000,00 доларів США (стягнення заборгованості проводиться в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу), та пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань -195438,27 грн.

Апеляційний суд, вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О., щодо неправильного розрахунку різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача у рамках виконавчого провадження №73645816, з примусового виконання виконавчого листа №523/9309/21 виданого 18.12.2023 року Суворовським районним судом міста Одеси.

Щодо вимоги ОСОБА_1 зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича, усунити порушення та поновити порушені права ОСОБА_1 здійснити вірний розрахунок різниці між вартістю нереалізованого майна (двокімнатної квартири, загальною площею 45,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якої, згідно протоколу проведення електронного аукціону (торгів) Державного підприємства «СЕТАМ» №615812 від 11.07.2024 року торги не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів) та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача у рамках виконавчого провадження №73645816, з примусового виконання виконавчого листа №523/9309/21 виданого 18.12.2023 року Суворовським районним судом міста Одеси, враховати, що у виконавчому документі вказано порядок відносно стягнення основного боргу, а саме еквіваленту 15000,00 доларів США, що стягнення заборгованості проводиться в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу, здійснити розрахунок зазначеної суми у розмірі 15000,00 доларів США в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу, тобто на день складання повідомлення, а також врахувати здійсненні стягувачем авансові внески апеляційний суд зазначає наступне.

За змістом статей 10, 48 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до положень частин першої, шостої-дев`ятої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655 цс 16, якщо стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на прилюдних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

З огляду на зазначене, процедура передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, які можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України).

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 в цій частині, оскільки як в матеріалах справи, так в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості, що ОСОБА_1 подав заяву про залишення за собою нереалізованого майна боржника у строк, передбачений частиною сьомою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», а саме протягом десяти робочих днів з моменту отримання повідомлення державного виконавця про нереалізацію майна боржника на третіх прилюдних торгах.

Тобто скаржник, не виявляв бажання залишити за собою нереалізоване майно.

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Судовий контроль за виконанням судових рішень, у разі встановлення обґрунтованості скарги, спрямований не лише на визнання (констатацію) неправомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності виконавця, а й на поновлення порушеного права заявника.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовано у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) (пункт 63) та від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) (пункт 50).

У випадку задоволення скарги ОСОБА_1 в межах процедури судового контролю за виконанням судових рішень у суду відсутні механізми поновлення прав заявника, які він вважає порушеними, з огляду на те, що у строк, передбачений частиною сьомою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 з заявою про залишення за собою нереалізованого майна боржника до приватного виконавця не звертався.

Тобто, за таких обставин колегія суддів зазначає, що зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О., усунити порушення та поновити порушені права ОСОБА_1 здійснити вірний розрахунок різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача у рамках виконавчого провадження №73645816, в гривневому еквіваленті відносно долара США за курсом НБУ на день здійснення платежу, тобто на день складання повідомлення, а також врахувати здійсненні стягувачем авансові внески, не є ефективним способом захисту прав, які заявник вважає порушеними, оскільки не призведе до відновлення прав скаржника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвалу Пересипського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О., за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , задовольнити частково, визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О. щодо неправильного розрахунку різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягає стягненню на користь стягувача у рамках виконавчого провадження № 73645861, з примусового виконання виконавчого листа № 523/9309/21, виданого 18.12.2023 року Суворовським районним судом міста Одеси. В іншій частині скарги відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Пересипського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича щодо неправильного розрахунку різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягає стягненню на користь стягувача у рамках виконавчого провадження № 73645861, з примусового виконання виконавчого листа № 523/9309/21, виданого 18.12.2023 року Суворовським районним судом міста Одеси.

В іншій частині скарги відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов