Справа № 344/5057/25
Провадження № 22-ц/4808/1424/25
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Василишин Л. В.,

Максюти І. О.,

секретар Петрів Д. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Денеги Давида Михайловича на рішення Івано-Франківського міського суду від 15 липня 2025 року у складі судді Антоняка Т. М., ухвалене у м. Івано-Франківську, повний текст якого складено 24 липня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, пені та індексації,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, пені та індексації. Позовні вимоги були мотивовані тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2019 року постановлено стягувати з відповідача на її користь, на утримання неповнолітнього дочки ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 100 грн. щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2019 року постановлено стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до листа МЮ України Західного міжрегіонального управління МЮ Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області № 8061 від 03 березня 2025 року заборгованість по аліментах за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року з виконання виконавчого листа № 59916739 від 18 червня 2018 року, виданого на підставі рішення Калуського міськрайонного суду по справі № 345/4771/18, склала 48 333,33 грн. Відповідно до листа МЮ України Західного міжрегіонального управління МЮ Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області № 21370 від 06 червня 2025 року заборгованість відповідача по індексації аліментів згідно розрахунку індексації за період з 30 листопада 2020 року по 31 травня 2025 року з виконання виконавчого листа № 59916739 від 18 червня 2018 року виданого на підставі рішення Калуського міськрайонного суду по справі № 345/4771/18 склала 44 129,95 грн.

Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється погашати заборгованість по аліментах, позивачка ОСОБА_2 з врахуванням збільшення позовних вимог просила стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість по аліментах у розмірі 140 796,61 грн., з яких: 48 333,33 грн. заборгованість по аліментам за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року, 48 333,33 грн. пеня за несплату аліментів за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року, а також 44 129,95 грн. заборгованість по індексації аліментів за період з 30 листопада 2020 року по 31 травня 2025 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 липня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено. Постановлено стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 заборгованість по аліментах за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року згідно виконавчого листа виданого Калуським районним судом Івано-Франківської області 18 червня 2018 року, на підставі рішення Калуського міськрайонного суду у справі № 345/4771/18 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 48 333,33 грн., пеню у розмірі 48 333,33 грн., суму індексації аліментів за період з 30 листопада 2020 року по 31 травня 2025 року у розмірі 44 129,95 грн., що у загальній сумі складає 140 796,61 грн. Також постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

У апеляційній скарзі на зазначене рішення суду представник ОСОБА_1 адвокат Денега Д. М., посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, а також стягнути з позивачки на свою користь судові витрати.

Представник відповідача вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів виникла з вини відповідача, у зв`язку з чим позивачка набула право на стягнення неустойки (пені). Вказує, що у зв`язку із переїздом на постійне місце проживання до США станом на 2018-2019 роки, відповідач не мав змоги самостійно здійснювати грошові перекази на рахунок позивачки, а тому передавав кошти своїм батькам, яким і доручав здійснення щомісячних платежів по аліментах на ім`я ОСОБА_2 .

Поза увагою суду залишилось те, що долученими ним до матеріалів справи копіями фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» про грошові перекази на ім`я позивачки підтверджується сплата ним аліментних платежів за період з червня 2019 року по жовтень 2019 року у загальному розмірі 50 000 грн., що значно перекриває зазначений позивачкою розмір боргу 48 333,33 грн.

Також судом першої інстанції не враховано того, що вказані фіскальні чеки не були враховані державним виконавцем при формуванні розрахунку із сплати аліментів через помилку, яка сталася не з вини скаржника. Більш того, про наявність заборгованості ОСОБА_1 не знав до початку розгляду даної справи в суді першої інстанції.

Представник відповідача вважає, що сума боргу на момент розгляду справи була нарахована ДВС помилково та відповідно помилково врахована судом першої інстанції.

Зауважує, що 11 липня 2025 року на ім`я ОСОБА_1 видано довідку № 26195 про відсутність заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні та зазначено, що станом на 01 липня 2025 року заборгованість відсутня, та навіть наявна переплата в сумі 1 666,67 грн. Наведена інформація також підтверджується і розрахунком зі сплати аліментів станом на 30 червня 2025 року, згідно якого вбачається відсутність боргу по аліментах на момент розгляду справи судом першої інстанції, всі платежі проведені вчасно, згідно тих самих наданих суду фіскальних чеків, які суд першої інстанції не врахував. Вищезазначену довідку не було долучено до матеріалів справи, оскільки останнє судове засідання, на якому встановлювалися обставини та досліджувалися докази, відбулося 02 липня 2025 року, а 15 липня 2025 року вже відбулося оголошення судового рішення. А тому просить прийняти її до уваги апеляційним судом.

Представник скаржника вказує на те, що вини ОСОБА_1 у нарахованому йому борзі фактично немає, а тому накладення стягнення у вигляді пені також є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечує, рішення суду вважає законним та обґрунтованим,а тому просить залишити його без змін. Додатково вказує, що апеляційна скарга подана з порушенням термінів її подання, після того, як рішення набрало законної сили, а тому у апеляційного суду не було підстав для відкриття апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги їй не направлялась стороною позивача. Звертає увагу апеляційного суду на те, що долучені до матеріалів справи чеки не містять жодної інформації про відправника, отримувача, зміст операції та факт одержання нею коштів. При цьому, зазначені чеки не відповідають правилам про порядок надання фінансових платіжних послуг в АТ «Укрпошта».

Позивачка наголошує, що вищезазначені чеки були пред`явлені відповідачем в суді у 2025 році, хоча про заборгованість скаржнику було відомо і він мав можливість надати їх державному виконавцю. Долучену відповідачем довідку № 26195 вважає неналежним доказам у справі, оскільки вона суперечить іншим довідкам про наявність заборгованості по сплаті аліментів, які одержувались нею під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема довідці №8061 від 03 березня 2025 року про наявність заборгованості по сплаті аліментів за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 48 333,33 грн. та пені у розмірі 48 333,33 грн., а також довідці №21370 від 06 червня 2025 року про наявність заборгованості по аліментах згідно з розрахунком індексації за період з 30 листопада 2020 року по 31 травня 2025 року у розмірі 44 129,95 грн.

Також ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що нею надано роздруківки виписок з банку за 2019-2025 року, із змісту яких вбачається,що на її адресу дані кошти не надходили.

Зауважує, що 24 червня 2019 року нею було надано всі реквізити для сплати аліментів по перерахунку у безготівковій формі, однак платежі почали поступати лише у листопаді 2019 року, у тому числі 21 листопада 2019 року надійшов платіж 3 500 грн. за листопад 2018 року. Таким чином, на її думку, відповідач станом на листопад 2019 року заборгованість за попередні періоди визнавав, однак надалі платежі здійснювались тільки за поточні місяці та залишалась непогашеною попередня заборгованість.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача адвоката Денеги Д. М., який просив апеляційну скаргу задовольнити, пояснення позивачки ОСОБА_2 , яка просила залишити рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції прийшов до висновків, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язку зі сплати аліментів у нього виникла заборгованість у розмірі 48 333,33 грн., а тому у позивачки виникло право на стягнення з нього пені у розмірі 48 333,33 грн. та індексації у розмірі 44 129,95 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги долучені стороною відповідача копії фіскальних чеків, оскільки такі є нечитабельні та з їх змісту неможливо встановити, що саме відповідач переказував грошові кошти на оплату аліментних платежів.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Рішенням Калуського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2019 року, зміненим постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2019 року постановлено стягувати з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18-25).

Відповідно до листа Галицького районного відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 8061 від 03 березня 2025 року, заборгованість по аліментах за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року з виконання виконавчого листа № 59916739 від 18 червня 2018 року виданого Калуським районним судом Івано-Франківської області, на підставі рішення Калуського міськрайонного суду по справі №345/4771/18 склала 48 333,33 грн. (а.с. 12).

Аналогічна інформація та розрахунок заборгованості міститься у довідці Галицького районного відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 8055 від 03 березня 2025 року (а.с. 13-15).

Відповідно до листа Галицького районного відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 21370 від 06 червня 2025 року, головним державним виконавцем А. Ємчуком проведено розрахунок індексації аліментів. Заборгованість ОСОБА_1 по індексації аліментів згідно розрахунку індексації за період з 30 листопада 2020 року по 31 травня 2025 року з виконання виконавчого листа № 59916739 від 18 червня 2018 року, виданого Калуським районним судом Івано-Франківської області, на підставі рішення Калуського міськрайонного суду по справі № 345/4771/18, становить 44 129,95 грн. (а.с. 85-87).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Денега Д. М. подав до суду копії фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» про здійснення поштових переказів на ім`я позивачки ОСОБА_2 у кількості 6 штук за період з червня по жовтень 2019 року на суму 50 000 грн. (а.с. 56), які не були включені державним виконавцем при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП № АСВП 59916739 (а.с. 56).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року в справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зі змісту ч. 6 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд відхиляє доводи скарги щодо відсутності вини відповідача як обов`язкової умови для стягнення з нього пені, оскільки ним всупереч вимогам ст. 81 ЦПК не надано суду належних та допустимих доказів відсутності вини у несвоєчасній сплаті аліментів.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, відтак долучені до матеріалів справи копії шести фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» про здійснення поштових переказів за період з червня по жовтень 2019 року не можуть бути взяті судом в основу рішення, оскільки три чеки з шести є нечитабельними, а в інших не зазначено призначення цих переказів та вказано лише прізвище отримувача: «Зборовська», що не дозволяє зробити однозначний висновок про те, що перекази були здійснені на ім`я позивачки та є сплатою аліментів за відповідні періоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

З огляду на вищезазначені норми матеріального права, суд першої інстанції встановивши, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, за період часу з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року виникла заборгованість по сплаті аліментів, що останнім не спростовано, дійшов правильного висновку про те, що позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Перевіряючи розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з указаним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) щодо порядку обчислення неустойки (пені) розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1%.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти з 09 листопада 2018 року в розмірі 5 000 грн. на місяць (а.с. 14-15). Позивачка у позовній заяві просила стягнути з відповідача пеню за несплату аліментів за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

Першу сплату аліментів відповідач здійснив у жовтні 2019 року у розмірі 5 000 грн.

Строк заборгованості по сплаті аліментів за грудень 2018 року розраховується з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2019 року та є рівним 272 дням.

Таким чином, розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів за грудень 2018 року складатиме 13 600 грн. (5 000 грн. х 1% х 272 дні).

Строк заборгованості по сплаті аліментів за січень 2019 року розраховується з 01 лютого по 30 вересня 2019 року та є рівним 241 дню.

Таким чином, розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів за січень 2019 року складатиме 12 050 грн. (5 000 грн. х 1% х 241 день).

Строк заборгованості по сплаті аліментів за лютий 2019 року розраховується з 01 березня по 30 вересня 2019 року та є рівним 213 дням.

Таким чином, розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів за лютий 2019 року складатиме 10 650 грн. (5 000 грн. х 1% х 213 днів).

Строк заборгованості по сплаті аліментів за березень 2019 року розраховується з 01 квітня по 30 вересня 2019 року та є рівним 182 дням.

Таким чином, розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів за березень 2019 року складатиме 9 100 грн. (5 000 грн. х 1% х 182 дні).

Строк заборгованості по сплаті аліментів за квітень 2019 року розраховується з 01 травня по 30 вересня 2019 року та є рівним 152 дням.

Таким чином, розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів за квітень 2019 року складатиме 7 600 грн. (5 000 грн. х 1% х 152 дні).

Строк заборгованості по сплаті аліментів за травень 2019 року розраховується з 01 червня по 30 вересня 2019 року та є рівним 121 дню.

Таким чином, розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів за травень 2019 року складатиме 6 050 грн. (5 000 грн. х 1% х 121 день).

Строк заборгованості по сплаті аліментів за червень 2019 року розраховується з 01 липня по 30 вересня 2019 року та є рівним 91 дню.

Таким чином, розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів за червень 2019 року складатиме 4 550 грн. (5 000 грн. х 1% х 91 день).

Строк заборгованості по сплаті аліментів за липень 2019 року розраховується з 01 серпня по 30 вересня 2019 року та є рівним 60 дням.

Таким чином, розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів за липень 2019 року складатиме 3 000 грн. (5 000 грн. х 1% х 60 днів).

Строк заборгованості по сплаті аліментів за серпень 2019 року розраховується з 01 вересня по 30 вересня 2019 року та є рівним 29 дням.

Таким чином, розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів за серпень 2019 року складатиме 1 450 грн. (5 000 грн. х 1% х 29 днів).

Строк заборгованості по сплаті аліментів за вересень 2019 року повинен розраховуватись з 01 жовтня 2019 року. Натомість позивачка просила стягнути пеню за несплату аліментів лише до 30 вересня 2019 року, а тому розрахунок розміру пені за заборгованість зі сплати аліментів за вересень 2019 року не проводиться.

Отже, загальний розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року включно складає 68 050 грн. (13 600 грн. + 12 050 грн. + 10 650 грн. + 9 100 грн. + 7 600 грн. + 6 050 грн. + 4 550 грн. + 3 000 грн. + 1 450 грн. ).

Таким чином, оскільки пеня за заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 68 050 грн. перевищує розмір наявної заборгованості зі сплати аліментів у сумі 48 333,33 грн., з врахуванням частини 1 статті 196 СК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 48 333,33 грн.

З інших підстав рішення суду не оскаржується.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Денеги Давида Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 15 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2024 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

І. О. Максюта