Провадження № 22-ц/801/431/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокуСправа № 127/29310/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.

Секретар: Пантелеймонова А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на лікування дітей,

Рішення ухвалила суддя Медяна Ю. В.

Рішення ухвалено о 17:29 год у м. Вінниця

Дата складення повного тексту рішення 12 грудня 2024 року,

Встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на лікування дітей, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути на свою користь із відповідача половину витрачених нею коштів на лікування дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що викликані особливими обставинами, в сумі 12 345,70 грн. (11 670,20 грн. + 675,50 грн.).

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 05 серпня 2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірваний рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20 липня 2015 року у справі № 619/1920/15-ц.

У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом із нею і перебувають на її матеріальному утриманні.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17 березня 2017 року у справі № 619/308/17 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 31 січня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

На даний час з 25 квітня 2022 року вона разом із дітьми є внутрішньо переміщеними особами та проживають в м. Вінниці на орендованій квартирі, сплачуючи орендну плату та комунальні послуги. Отримувані аліменти не покривають витрат на утримання та лікування двох дітей.

У травні 2023 року за лікування доньки ОСОБА_4 нею сплачено 4220,00 грн. в стоматологічній клініці.

ОСОБА_4 потребувала діагностичного лікування у лікаря-офтальмолога з подальшим проведенням операції (видалення халазіона) та проходження процедур, на що нею було потрачено 12 950,40 грн., що підтверджується договором про стаціонарне лікування та чеками про оплату медичних послуг.

ОСОБА_4 потребує додаткового лікування, так як має вади здоров`я і потребує спеціального догляду. Тому нею проведено консультацію лікаря і було замовлено в «Центрі стопи» спеціальне устілки для взуття на суму 2340,00 грн.

Всього на лікування доньки ОСОБА_4 нею потрачено 19 510,00 грн.

Старша донька ОСОБА_3 потребувала лікування і протезування в стоматологічній клініці. На лікування доньки нею було сплачено 3830,00 грн., що підтверджується чеками про оплату послуг.

Разом на лікування дітей нею витрачено суму 23 340,40 грн., половина із якої підлягає стягненню із батька дітей відповідача у справі.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 половину витрат на лікування дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 11 444,11 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1122,75 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, оскільки при його ухваленні суд не поставився критично до доводів і доказів, наданих позивачем, просить його скасувати в частині, в якій позов було задоволено та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, а в іншій частині рішення суду залишити без змін, так як воно ним не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що надані позивачем рахунки та квитанції до прибуткових касових ордерів на підтвердження додаткових витрат на оплату лікування дитини ОСОБА_4 у стоматологічній клініці у травні 2023 року в сумі 4220,00 грн., не є офіційними документами, не мають жодного зв`язку із позивачем або дитиною.

Щодо стягнення додаткових витрат на оплату лікування дитини ОСОБА_4 офтальмолога в сумі 12 950,40 грн., то надані документи на суму 300,00 грн. також не мають відношення до заявленої операції. Інші документи є бланками, які не заповнені, не підписані лікарем, пацієнтом. Розрахункові чеки не мають жодного зв`язку із позивачем або дитиною та є нечіткими і дають змоги встановити їх точний зміст. Договір про надання медичних послуг від 02 лютого 2024 року не дає жодної інформації про те, кому і які медичні послуги надаються. Із акта здачі-приймання робіт не вбачається безпосереднього зв`язку між договором і цим актом. І їх підписання малолітньою дитиною суперечить закону. Чек від 30 січня 2024 року № 1755 на суму 1800,00 грн. наданий до справи двічі, у ньому призначення платежу не розкрито.

Щодо стягнення додаткових витрат на придбання спеціальних устілок для взуття ОСОБА_4 на суму 2340,00 грн.; на оплату лікування ОСОБА_3 у стоматологічній клініці у листопаді 2023 року в сумі 3830,00 грн.; на оплату лікування ОСОБА_3 у вересні 2024 року в сумі 675,00 грн., то надані позивачем документи не містять даних суб`єкта господарювання, не містить жодного підпису і посилання на особу, що їх склала. Чеки не мають зв`язку із позивачем і дитиною та не мають чіткого зв`язку за змістом із випискою із медичної карти від 26 червня 2024 року.

Таким чином позивачем не надано належних та достовірних доказів, з яких можна було б достовірно встановити, що нею дійсно було понесено відповідні витрати у відповідному розмірі на оплату медичних послуг того змісту, про який зазначено у позові.

У суду не було жодних доказів на користь того, що таке лікування справді було узгоджене позивачем та лікарем і що надані квитанції оплачені позивачем і стосуються саме цих витрат лише припущення про таку можливість. Суд не дав оцінку відповідним доводам відповідача, тому не мав підстав для висновку, що надана позивачем сукупність документів складається з допустимих, достовірних, а головне з належних доказів на користь її тверджень.

Суд не звернув уваги та не здійснив аналіз наданих стороною відповідача таких доказів, як договору про надання адвокатом правничої допомоги, додатку № 1 до цього договору та акта приймання-передачі правової допомоги № 1 до цього договору, із яких вбачається, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу складають остаточну суму 16 809,55 грн., із розстрочкою рівними сумами щомісяця впродовж 6 місяців з моменту підписання такого акта. Це викликане тим, що у відповідача недостатньо коштів для оплати витрат на професійну правничу допомогу.

Майновий стан відповідача не дає йому змоги брати участь в будь-яких додаткових витратах в повній мірі, а твердження позивача про отримання відповідачем додаткових неофіційних доходів в значному розмірі або приховування майна, є безпідставними і нічим не доведеними. Іншого джерела заробітку, окрім заробітної плати відповідач не має.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначила, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та недоведеною, а викладені твердження в ній не знайшли свого відображення в матеріалах справи. Суд першої інстанції належно дослідивши матеріали справи та всі надані сторонами докази для встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дав належну оцінку наданим доказам та постановив законне і обґрунтоване рішення, яке просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Крячко О. В. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити без змін рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідач оскаржує рішення суду лише в частині задоволення позовних вимог, а в іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується. Тому рішення суду першої інстанції переглядається в оскаржуваній відповідачем частині.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20 липня 2015 року у справі № 619/1920/15-ц, яке набрало законної сили 31 липня 2015 року, розірвано шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , що був зареєстрований 05 серпня 2006 року (а. с. 5).

У шлюбі в сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6) і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17 березня 2017 року у справі № 619/308/17, яке набрало законної сили 28 березня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у розмірі 1/2 від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 31 січня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а. с. 8-10).

З довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 509- від 01 березня 2024 року, № 509- від 01 березня 2024 року, № 509- від 01 березня 2024 року, на яких зазначена дата 29 серпня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12-14).

З договору оренди квартири у приватної особи від 30 квітня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 орендує у ОСОБА_6 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , розмір орендної плати становить 10 000,00 грн. на місяць (а. с. 15).

Відповідно до копії медичного висновку ЛКК № 759/11 від 31 січня 2019 року, Комунальним закладом охорони здоров`я Районного територіального медичного об`єднання «Дергачівська центральна районна лікарня», ОСОБА_4 за станом здоров`я потребує забезпечення протезно-ортопедичними виробами ортезами на голеновоступний суглоб та ступню. Висновок діє постійно (а. с. 72).

Згідно з рахунком № 9237 від 20 травня 2024 року, надані ОСОБА_4 послуги складаються з: фотополімерної пломби С 1 шт., індивідуального стерильного набору 1 шт., на суму 1130,00 грн. (а. с. 17). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 9275 від 20 травня 2024 року ОСОБА_4 сплатила ТОВ «Стоматологічна клініка «Аполлонія» 1130,00 грн. за стоматологічні послуги відповідно до рахунку № 9237 (а. с. 16).

Відповідно до рахунку № 9254 від 24 травня 2024 року, надані ОСОБА_4 послуги складаються з: індивідуального стерильного набору 1 шт. та лікування глибокого карієсу (фотополімерна пломба Б) 1 шт., на суму 1130,00 грн. (а. с. 23). Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 9292 від 24 травня 2024 року ОСОБА_4 сплатила ТОВ «Стоматологічна клініка «Аполлонія» 1130,00 грн. за стоматологічні послуги відповідно до рахунку № 9254 (а. с. 22).

Згідно з рахунком № 9261 від 27 травня 2024 року, надані ОСОБА_4 послуги складаються з: індивідуального стерильного набору 1 шт. та лікування глибокого карієсу (фотополімерна пломба Б) 1 шт., на суму 1130,00 грн. (а. с. 21) Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 9299 від 27 травня 2024 року ОСОБА_4 сплатила ТОВ «Стоматологічна клініка «Аполлонія» 1130 грн. за стоматологічні послуги відповідно до рахунку № 9261 (а. с. 20).

Відповідно до рахунку № 9276 від 30 травня 2024 року, надані ОСОБА_4 послуги складаються з: фотополімерної пломби А з 1 шт., індивідуального стерильного набору 1 шт., на суму 830,00 грн. (а. с. 19). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 9314 від 30 травня 2024 року ОСОБА_4 сплатила ТОВ «Стоматологічна клініка «Аполлонія» 830,00 грн. за стоматологічні послуги відповідно до рахунку № 9276 (а. с. 18).

Факт оплати за вказані послуги також підтверджується квитанціями від 20 травня 2024 року, 24 травня 2024 року, 27 травня 2024 року та від 30 травня 2024 року (а. с. 24).

Загальні витрати на стоматологічні послуги для ОСОБА_4 становлять 4220,00 грн.

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26 червня 2024 року, виданої КНП «ВОДКЛ Вінницької обласної ради» вбачається, що ОСОБА_4 рекомендовано: нагляд сімейного лікаря за місцем проживання; ЛФК; масаж; ортопедичне взуття (а. с. 28).

28 червня 2024 року ОСОБА_4 було оглянуто в «Центрі стопи і хребта» (а. с. 25-26). Вартість огляду 500,00 грн. Факт сплати вказаної суми підтверджується квитанцією від 28 червня 2024 року (а. с. 27).

В магазині «Центр стопи та хребта» було сплачено: 700,00 грн. за консультацію з комп`ютерною подоскопією (а. с. 27, 29); 870,00 грн. доплата за виготовлення устілок 870,00 грн. та 270,00 грн. надбавка (а. с. 30).

Загальні витрати в «Центрі стопи та хребта» на дитину ОСОБА_4 становлять 2340,00 грн.

Згідно з протоколом первинного прийому офтальмолога (дитячого) у Медичному центрі «Альтамедика» від 09 грудня 2023 року, ОСОБА_4 встановлено діагноз: «халазіон верхньої повіки лівого ока» та рекомендовано прийом наступних ліків: блефавіс, тобрадекс та навіліпо (а. с. 36). Вартість прийому становить 450,00 грн. (а. с. 34).

Оплата за прийом лікаря у сумі 450,00 грн. підтверджується квитанцією від 09 грудня 2023 року (а. с. 35).

Купівля ліків підтверджується наявними у справі квитанціями: навілопо 435,50 грн. від 09 грудня 2023 року, блейфавіс 246,10 грн. від 09 грудня 2023 року та тобрадекс 214,50 грн. від 09 грудня 2023року (а. с. 35).

Відповідно до протоколу повторного прийому офтальмолога (дитячого) у Медичному центрі «Альтамедика» від 23 грудня 2023 року, ОСОБА_4 рекомендовано прийом наступних ліків: блефавіс, компрес з магнезією, дексафрі та навіліпо (а. с. 39). Вартість прийому становить 330,00 грн. (а. с. 38).

Оплата за прийом лікаря у сумі 330,00 грн. підтверджується квитанцією від 23 грудня 2023 року (а. с. 40).

Купівля ліків підтверджується наявною у справі квитанцією від 24 грудня 2023 року на суму 555,00 грн. за ліки: блефавіс, дексафрі та магнію сульфату (а. с. 40).

Відповідно до протоколу повторного прийому офтальмолога (дитячого) у Медичному центрі «Альтамедика» від 06 січня 2024 року, ОСОБА_4 рекомендовано планове оперативне втручання (а. с. 41-а). Вартість прийому становить 330,00 грн. (а. с. 41).

Факт оплати за прийом у лікаря на суму 330,00 грн. підтверджується відповідною квитанцією від 06 січня 2024 року (а. с. 42).

01 червня 2024 року було складено план хірургічного лікування на загальну суму 4550,00 грн. (а. с. 44). Вартість вказаних послуг також підтверджується бланком-замовленням від 02 лютого 2024 року (а. с. 47).

Відповідно до консультативного висновку сімейного лікаря від 29 січня 2024 року, ОСОБА_4 рекомендовані наступні дослідження: група крові/резус фактор, коагулограма, вірус гепатиту В, вірус гепатиту С (а. с. 45).

30 січня 2024 року ОСОБА_4 пройшла вказані дослідження, що підтверджується їх результатами, наявними в матеріалах справи (а. с. 64-68), вартість яких становить 1800,00 грн. (а. с. 62). Оплата вказаних послуг підтверджується квитанцією від 30 січня 2024 року (а. с. 62).

31 січня 2024 року ОСОБА_4 пройшла первиний огляд педіатра у Медичному центрі «Салютем» (а. с. 48), за що позивачем сплачено 295,00 грн. (а. с. 49).

02 лютого 2024 року ОСОБА_2 підписала інформовану добровільну згоду пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції і знеболення у ТОВ «Медичний центр «Альтамедика» (а. с. 50).

02 лютого 2024 року ОСОБА_2 та ТОВ «Медичний центр «Альтамедика» уклали договір про надання медичних послуг (а. с. 53-55).

02 лютого 2024 року ТОВ «Медичний центр «Альтамедика» та ОСОБА_4 підписали акт № ОУ-0001022 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 4550,00 грн. (а. с. 57). Надані послуги складаються з: консультація анестезіолога 300,00 грн.; загальне внутрішньовенне знеболювання до 15 хв. 500,00 грн.; процедура проведення загального внутрішньовенного знеболення до 15 хв. 1350,00 грн.; процедура видаленням халазіона 2400,00 грн.

З виписки Медичного центру «Альтамедика» від 02 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 рекомендовано прийом ліків: медетром, навіліпо, тобрадекс (а. с. 51).

Купівля ліків підтверджується наявними у справі квитанціями, зокрема: тобрадекс, медетром 415,60 грн. від 02 лютого 2024 року, навіліпо 435,50 грн. від 02 лютого 2024 року (а. с. 52).

Згідно до протоколу повторного прийому офтальмолога (дитячого) у Медичному центрі «Альтамедика» від 10 лютого 2024 року, ОСОБА_4 рекомендовано прийом наступних ліків: навіліпо та блефастім (а. с. 59). Вартість прийому становить 330,00 грн. (а. с. 58).

Факт оплати за прийом у лікаря на суму 330,00 грн. підтверджується відповідною квитанцією від 10 лютого 2024 року (а. с. 42).

18 лютого 2024 року ОСОБА_4 була оглянута лікарем у Центрі зору «Оптімал» (а. с. 69-70), за що було сплачено 460,00 грн., що підтверджується квитанцією від 18 лютого 2024 року (а. с. 71).

За первинну консультацію офтальмолога у Медичному центрі «Салютем» від 25 липня 2024 року дитини ОСОБА_4 (а. с. 31) було сплачено 300,00 грн., що підтверджується квитанцією від 25 липня 2024 року (а. с. 32).

Загальні витрати на лікування дитини ОСОБА_4 , пов`язані з хворобою ока, становлять 11 147,20 грн.

Всього витрати на лікування дитини ОСОБА_4 , понесені позивачем, становлять 17 707,20 грн.

Зі зведеного звіту стоматологічної клініки «Аполлонія» по пацієнту ОСОБА_3 вбачається, що за надані їй послуги сплачено 3830,00 грн. (а. с. 73).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 8524 від 25 листопада 2023 року ОСОБА_7 сплатила ТОВ «Стоматологічна клініка «Аполлонія» 630,00 грн. за стоматологічні послуги відповідно до рахунку № 8486, що складаються з: відбитка двошарового 1 шт., індивідуального стерильного набору 1 шт. (а. с. 75-76). Факт оплати підтверджується квитанцією від 25 листопада 2023 року (а. с. 74).

За мікропротез нейлоновий згідно з рахунком № 856 ОСОБА_7 оплатила 3200,00 грн. (а. с. 77), що підтверджується квитанцією від 09 грудня 2023 року (а. с. 78).

Загальні витрати на стоматологічні послуги для ОСОБА_3 становлять 3830,00 грн.

З протоколу первинного прийому педіатра від 09 вересня 2024 року слідує, що ОСОБА_3 рекомендовано УЗД нирок та прийом ліків ципрофлоксацину (а. с. 90). Вартість прийому становить 500,00 грн. (а. с. 95).

Факт оплати за прийом у лікаря на суму 500,00 грн. підтверджується відповідними квитанціями від 09 вересня 2024 року (а. с. 93-94).

09 вересня 2024 року ОСОБА_3 проведено комплексне УЗД органів черевної порожнини (а. с. 89). Вартість послуги становить 650,00 грн. (а. с. 98). Факт оплати підтверджується відповідними квитанціями від 09 вересня 2024 року (а. с. 96-97).

Відповідно до щоденника спостережень від 11 вересня 2024 року, виготовленого ТОВ «Оксфорд Медікал-Вінниця», пацієнту ОСОБА_3 рекомендовано прийом наступних ліків: ципрофлоксацин та канефрон (а. с. 91).

Факт купівлі ліків підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями: ципрофлоксацин євро 73,71 грн. від 14 вересня 2024 року, канефрон 127,30 грн. від 14 вересня 2024 року (а. с. 92).

Загальні витрати на лікування дитини ОСОБА_3 за вересень 2024 року становлять 1351,01 грн.

Разом витрати на лікування дитини ОСОБА_3 , понесені позивачем, становлять 5181,01 грн.

Загальна сума витрат позивача на лікування обох дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_3 становить 22 888,21 грн.

Згідно рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1704 від 18 липня 2024 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 від 05 липня 2024 року, виконавчий комітет вирішив надати згоду на психіатричний огляд (консультацію психіатра) дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» (а. с. 142).

З довідки про доходи № 8, виданої директором з управління персоналом ТОВ «Сталекс» вбачається, що позивач ОСОБА_2 працює у ТОВ «Сталекс» на посаді заточувальника, та у період з серпня 2023 року по липень 2024 року. Загальна сума доходу за період з серпня 2023 року по липень 2024 року без урахування аліментів становить: 185 714,28 грн. Середній розмір її заробітної плати (після відрахування податків і зборів) складає біля 12 458,33 грн. на місяць (а. с. 81).

З довідки № ФМТ00000009 від 17 липня 2024 року, виданої ТОВ «Фабрика миловарні традиції» вбачається, що відповідач ОСОБА_1 працює у ТОВ «Фабрика миловарні традиції» на посаді механіка-налагоджувальника, і що у період з січня 2024 року по червень 2024 року середній розмір його заробітної плати (після відрахування податків і зборів) в середньому складає біля 9612,86 грн. на місяць (а. с. 80).

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 за виконавчим листом № 619/308/17, виданим 16 травня 2017 року Дергачівським районним судом Харківської області, складеного головним державним виконавцем Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тетяною Стадніченко, вбачається, що станом на 31 березня 2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 69 738,29 грн. (а. с. 79).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 13 жовтня 2022 року Солоницівською селищною радою Харківського району Харківської області, 13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб (а. с. 120).

Із заяви адвоката Крячко О.В., як представника відповідача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 619/5787/23, вбачається, що адвокат просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 16 809,55 грн. (а. с. 164-166). На підтвердження того, що ОСОБА_1 та його представник узгодили саме такий розмір гонорару адвоката, надано копії: договору про надання адвокатом правничої допомоги від 01 лютого 2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Крячко О. В. (а. с. 164), додаток № 1 (апеляційне провадження) до договору про надання адвокатом правничої допомоги від 01 лютого 2024 року (а. с. 168) та акт приймання передачі правової допомоги № 1 (апеляційне провадження) до договору про надання адвокатом правничої допомоги від 01 лютого 2024 року (а. с. 169).

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив із оцінки наданих позивачем доказів як окремо кожного, так і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності та прийшов до висновку, що позивачем доведено понесення нею витрат на лікування дітей, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на її користь таких додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, які зумовлені хворобою дітей в сумі 22 888,21 грн. При цьому вимоги позивача про стягнення суми додаткових витрат в 1803,20 грн. судом залишені без задоволення, оскільки позивачем не доведено що витрати на цю суму були викликані особливими обставинами та витрачені на лікування дітей, а також те, що вони були необхідними.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 10 статті 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (стаття 141 СК України).

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (частина 1). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина 2).

Поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається данною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові витрати. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Частиною 2 статті 185 СК України передбачено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів і обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до статтей 181 і 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, про витрати на придбання ліків, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15 травня 2006 року звернута увага на те, що передбачені статтею 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.

При вирішенні питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, враховується, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність саме таких додаткових витрат та у певній сумі має довести позивач, який заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь додаткові витрати на медичні обстеження та лікування їх спільних дітей двох дочок, які вона уже понесла при лікуванні дітей.

На підтвердження понесених нею витрат на лікування дітей позивач надала суду відповідні медичні довідки, заключення, направлення, що підтверджують факт захворювання кожної дитини та необхідність лікування кожної дитини; квитанції про оплату отриманих медичних послуг і придбання ліків за призначенням лікарів.

Позивач надала докази про вартість понесених нею витрати на обстеження та лікування доньки ОСОБА_4 в сумі 17 707,20 грн. і на обстеження та лікування доньки ОСОБА_3 5181,01 грн., що разом складає суму 22 888,21 грн.

Отже загальний розмір витрачених позивачем коштів на обстеження та лікування обох дітей склав 22 888,21 грн., із яких позивач просить стягнути на її користь половину цих понесених нею витрат.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дітей є такими, що підтверджені належними доказами (медичним висновком ЛКК, рахунками, квитанціями, виписками із медичних карток, консультативних висновків лікаря, договором про надання медичних послуг тощо), у зв`язку з чим підлягають задоволенню в розмірі половини вартості понесених витрат на лікування дітей, що становить в грошовому виразі 11 444,11 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню половина понесених позивачем витрат на лікування дітей.

Доводи апеляційної скарги в тому, що надані позивачем рахунки та квитанції до прибуткових касових ордерів на підтвердження додаткових витрат на оплату лікування дитини ОСОБА_4 у стоматологічній клініці у травні 2023 року в сумі 4220,00 грн., не є офіційними документами, не мають жодного зв`язку із позивачем або дитиною; надані документи не мають відношення до заявленої операції, а інші документи є бланками, які не заповнені, не підписані лікарем, пацієнтом; розрахункові чеки не мають жодного зв`язку із позивачем або дитиною та є нечіткими і дають змоги встановити їх точний зміст; договір про надання медичних послуг від 02 лютого 2024 року не дає жодної інформації про те, кому і які медичні послуги надаються; акт здачі-приймання робіт не має безпосереднього зв`язку між договором і цим актом, а їх підписання малолітньою дитиною суперечить закону, є безпідставними, оскільки не свідчать про відсутність захворювання дітей, про необхідність здійснення їх лікування і про фактично проведене позивачем лікування дітей та понесеними нею на таке лікування витратами. При цьому відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів того, що обоє його дітей є абсолютно здоровими та не потребують жодних обстежень і лікування.

Цим же спростовуються доводи апеляційної скарги в тому, що надані позивачем документи на придбання спеціальних устілок для взуття ОСОБА_4 на суму 2340,00 грн.; на оплату лікування ОСОБА_3 у стоматологічній клініці у листопаді 2023 року в сумі 3830,00 грн.; на оплату лікування ОСОБА_3 у вересні 2024 року в сумі 675,00 грн., не містять даних суб`єкта господарювання, не містить жодного підпису і посилання на особу, що їх склала; чеки не мають зв`язку із позивачем і дитиною та не мають чіткого зв`язку за змістом із випискою із медичної карти від 26 червня 2024 року.

При цьому суд також враховує наступне.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статтей 12 і 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звернувшись до суду з позовом позивач повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених у позові вимог.

Такі обставини мають бути доведені належними, допустимими, достовірними доказами (статті 77-79 ЦПК України) і яких би було достатньо (стаття 80 ЦПК України) для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зазначені вимоги закону стосуються і відповідача, оскільки він як сторона у справі, також повинен довести ті обставини, на які він посилається тільки уже як на підставу своїх заперечень. І такі обставини відповідачем також повинні бути доведені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Доказів наявності обставин для звільнення відповідача від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину чи зменшення розміру його участі у додаткових витратах на дитину відповідачем суду не надано.

Доводи апеляційної скарги в тому, що суд не звернув уваги на його майновий стан, який не дозволяє йому разово оплатити витрати на професійну правничу допомогу, а оплачувати їх із розстрочкою, не заслуговують на увагу, оскільки наданий відповідачем договір про надання адвокатом правничої допомоги із додатком та актом приймання-передачі правової допомоги не є належним доказом його незадовільного майнового стану, який би не давав йому змоги брати участь в будь-яких додаткових витратах, необхідних для лікування його дітей.

Інші доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чивиконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову суду може бути подано касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. М. Стадник

Повний текст судового рішення складено 07 березня 2025 року