Справа № 638/4017/25
Провадження № 6/638/174/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова подання Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визначення частки майна,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 від державного виконавця надійшло подання про визначення частки майна, яке обґрунтоване тим, що на виконанні Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Х/о СМУЮ перебуває виконавче провадження №71813557 з примусового виконання виконавчого листа №953/406/23, виданого 01.05.2023 Київським районним судом м. Харкова про конфіскацію майна, яке є особистою власністю ОСОБА_1 16.05.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.03.2025, за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності з іншими особами. У зв`язку з чим державний виконавець просить визначити частку майна ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , якою він володіє з іншими особами. У цій заяві держаний виконавець просив розглядати справу за відсутності представника Ізюмського ВДВС.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження №71813557 від 16.05.2023 головним державним виконавцем Ізюмського ВДВС відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №953/406/23 від 01.05.2023, який видано Київським районним судом м. Харкова про конфіскацію всього майна, яке є особистою власністю ОСОБА_1 . Боржник ОСОБА_1 , стягувач Держава.

З наданою інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо № 416259171 від 04.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 (боржник) на прав спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Окрім того, з цієї ж довідки вбачається, що вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

При звернені до суду з вказаним поданням державний виконавець посилається на норми ст. 443 ЦПК України, якими передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики ЄСПЛ це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ч. 6 ст. ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

Тому спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Якщо юрисдикційність такого спору залежить від суб`єктного складу сторін, то вона визначається виходячи із суб`єктного складу співвласників спірного майна. Натомість участь у справі виконавця, а також участь у справі стягувача як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не впливає на визначення юрисдикційності такого спору.

Спір про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, у разі подання виконавцем відповідного подання (позовної заяви), з огляду на суб`єктний склад співвласників спірного майна підлягатиме вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Повноваження виконавця на звернення з поданням (позовною заявою) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в порядку позовного провадження є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 2 ст. 4, ч. 4 ст. 42 ЦПК України).

Отже, державний виконавець правильно звернувся до суду у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду №2-24/494-2009 від 06.10.2020.

Разом з тим, як вбачається зі змісту звернення державного виконавця, воно оформлене у якості подання, при цьому державний виконавець посилається на норми ст. 443 ЦПК України.

За правилами ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

У постанові Великої Палати Верховного Суду № 2-591/11(провадження № 14-31цс21) від 08.06.2022 вказано, що «спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, боржник набуває статусу позивача (абзац перший частини п`ятої статті 56 ЦПК України).

В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору - див. пункт 73 цієї постанови), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені - див. пункти 74 - 75 цієї постанови)».

У зазначеній справі державний виконавець звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника, при цьому з наданої державним виконавцем довідки, вбачається що співвласниками майна є не інші особи, яка навіть державним виконавцем не залучені до справи, не зазначені їх адреси, а також не зазначено адресу місця перебування боржника, в межах розгляду подання, яке подане у порядку ст. 443 ЦПК України, суд позбавлений можливості встановити місце проживання інших співвласників.

Отже в цій справі наявний спір про право. Такий спір вирішується в позовному провадженні, тобто не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

У пункті 75 постанови Великої Палати Верховного Суду № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) 08.05.2022 зазначено, що розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не регулює дії суду у випадках, коли виконавець звертається до суду в порядку цього розділу за наявності матеріального спору, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. Отже, у ЦПК України наявна прогалина, яку належить заповнити шляхом застосування за аналогією закону частини шостої статті 294 ЦПК України, відповідно до якої якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Тому якщо під час розгляду подання виконавця або скарги в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України суд дійде висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає подання або скаргу без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах. Такий висновок узгоджується з висновком, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) про залишення позову без розгляду.

З урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду №2-24/494-2009 від 06.10.2020 та № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) 08.05.2022, суд вважає, що подання державного виконавця необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визначення частки майна залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Семіряд