Справа № 463/7546/25
Провадження № 2-о/463/232/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року місто Львів

Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря Метеллі Б.Б.,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

Стислий виклад позицій сторін.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Пащук А.І. просить:1) встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), а саме: факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №077028 ЛВ№60054035, виданий 22.05.1998 року Винниківською міською Радою народних депутатів, виданий на ім?я « ОСОБА_3 »; 3) встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 правовстановлюючого документу - довідки садівничого товариства «Любитель» від 24.02.1993 р. №2 та зареєстрованої в ЛМБТІ 21.04.1994 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №14, виданої на ім?я « ОСОБА_3 ».

В обґрунтування заявлених вимог представник заявника покликався на те, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина. Спадкове майно прийняла дочка спадкодавця заявниця ОСОБА_1 , яка отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину. В подальшому ОСОБА_1 звернулась із заявою в Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради для проведення реєстраційних дій, проте державним реєстратором було винесено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 23.07.2024 року №74236958. Зокрема, державний реєстратор прав на нерухоме майно, розглянувши заяву від 18.07.2024 за реєстраційним номером 62047056, встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Тобто, у відомостях з Державного земельного кадастру прізвище, ім`я та по батькові власника: ОСОБА_2 . ОСОБА_1 для реєстрації подала копію Державного акту на право приватної власності на землю, в якому зазначено прізвище, ім`я та по батькові власника: ОСОБА_3 . Згідно поданого Свідоцтва про право власності прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця: ОСОБА_2 . З вказаного вбачається, що у державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №077028 ЛВ№60054035, виданому 22.05.1998 року Винниківською міською Радою народних депутатів, значиться « ОСОБА_3 » та в довідці садівничого товариства «Любитель» від 24.02.1993 р. №2 та зареєстрованої в ЛМБТІ 21.04.1994 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №14, видана на ім?я « ОСОБА_3 ». За таких обставин ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із заявою про та встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа з метою оформити (вчинити реєстраційні дії) щодо успадкованого майна.

Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 14 серпня 2025 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 79/.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.08.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичні значення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.09.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 80/.

02.09.2025 справу розглядом відкладено на 24.09.2025, у зв`язку з неякою сторін /а.с. 93/.

Ухвалою від 24.09.2025, за клопотанням сторони заявниці, витребувано у Львівського державного нотаріального архіву копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 105/.

Заявою від 09.10.2025, представник заінтересованої особи Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради клопотав про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення вимог, що стосуються прийнятих рішень.

23.10.2025 отримано запитувані ухвалою від 24.09.2025 документи.

Ухвалою від 30.10.2025 заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

10.11.2025 представником заявниці ОСОБА_1 адвокатом Пащуком А.І. подано заяву про усунення недоліків.

Розгляд справи по суті відбувся 02.12.2025 без участі сторін.

Представниця заявниці ОСОБА_1 адвокат Пащуком А.І. подала заяву про розгляд справи за його та заявниці відсутності, вимоги заяви підтримують у повному обсязі та просять такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Гансьор О.В., клопотав про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 , про що складено відповідний запис №179 та повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_1 (заявниця), про що зроблено запис №6978, та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 . Батьками вказано: ОСОБА_4 мати, ОСОБА_3 - батько. В подальшому на підставі згаданого свідоцтва заявниці було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , видане відділом РАГС Львівського міськвиконкому, актовий запис №3906.

Після смерті ОСОБА_2 за заявою його дочки ОСОБА_1 (заявниці) була заведена спадкова справа, а саме державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Фурман Людмилою Анатоліївною.

Судом витребувано та досліджено копію спадкової справи №698, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до отриманих матеріалів встановлено, що спадкова маса складалась із земельної ділянки, площею 0,4000 га та садового будинку АДРЕСА_2 , які належали спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №077028 ЛВ№60054035, виданому 22.05.1998 року Винниківською міською Радою народних депутатів, на ім`я ОСОБА_3 та довідки садівничого товариства «Любитель» від 24.02.1993 №2, зареєстрованої в ЛМБТІ 21.04.1994 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №14, видані на ім?я ОСОБА_3 . На вказане майно заявниці ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.03.2001 року, яке посвідчено державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори.

Також судом встановлено, що подальшому ОСОБА_1 звернулась із заявою в Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради для проведення реєстраційних дій щодо успадкованого майна. Проте, державним реєстратором було винесено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 23.07.2024 року №74236958. Зокрема, державний реєстратор прав на нерухоме майно, розглянувши заяву від 18.07.2024 за реєстраційним номером 62047056, встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Тобто, у відомостях з Державного земельного кадастру прізвище, ім`я та по батькові власника: ОСОБА_2 . ОСОБА_1 для реєстрації подала копію Державного акту на право приватної власності на землю, в якому зазначено прізвище, ім`я та по батькові власника: ОСОБА_3 . Згідно поданого Свідоцтва про право власності прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця: ОСОБА_2 .

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з розбіжностями в написанні імені спадкодавця ОСОБА_2 у правовстановлюючих документах та відсутністю підтвердження родинного зв`язку між спадкодавцем та його дочкою, у зв`язку з чим заявниця позбавлена можливості оформити (вчинити реєстраційні дії) належне їй майном.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

До вказаних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналогічно згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

При цьому обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів встановлено, що у державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №077028 ЛВ№60054035, виданому 22.05.1998 року Винниківською міською Радою народних депутатів та довідці садівничого товариства «Любитель» від 24.02.1993 №2 та зареєстрованій в ЛМБТІ 21.04.1994 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №14 ім`я власника майна зазначено як ОСОБА_2 .

Однак наявні в матеріалах справи докази переконливо свідчать про те, що земельна ділянка, площею 0,0400 га та садовий будинок АДРЕСА_2 , належать саме ОСОБА_2 .

З огляду на викладене суд дійшов переконання, що у згаданих державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №077028 ЛВ№60054035, виданому 22.05.1998 року Винниківською міською Радою народних депутатів та довідці садівничого товариства «Любитель» від 24.02.1993 №2 та зареєстрованій в ЛМБТІ 21.04.1994 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №14, - які є правовстановлюючими документами, допущено помилку в написанні імені власника, а саме: замість вірного ОСОБА_2 вказано ОСОБА_3 .

Факт належності вказаних документів ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, тому за наведених обставин заява підлягає до задоволення.

Також на підставі вищевикладеного, з доказів у справі, які оцінено за вимогами допустимості, належності, достатності та взаємного зв`язку, судом встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючих документів та підтвердження родинного зв`язку між спадкодавцем та його дочкою породжує для заявниці ОСОБА_1 юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди до вчинення реєстраційних дій щодо успадкованого майна.

Щодо судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02.12.2025, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 02.12.2025, а датою складення повного тексту судового рішення 08.12.2025.

Керуючись ст. 293, 294, 315, 319, 354ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №077028 ЛВ№60054035, виданий 22.05.1998 року Винниківською міською Радою народних депутатів, ОСОБА_3 , належить ОСОБА_2 .

Встановити, що довідка садівничого товариства «Любитель» від 24.02.1993 №2 та зареєстрована в ЛМБТІ 21.04.1994 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №14, видана ОСОБА_3 , належить ОСОБА_2 .

Встановити, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.12.2025.

Суддя Ірина ЦІПИВКО