Провадження № 2-о/466/106/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Луців-Шумської Н.Л.

присяжних Кравчук С.М., Бурса О.В.

учасники справи

секретар Попенко І.І.

представник заявника Змисла М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Змисла Марта Русланівна, заінтересована особа Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в :

14.11.2024 ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Змисла Марта Русланівна, звернулась в суд з заявою, в якій просить оголосити батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м.Комсомольськ-на-Амурі Хабаровського краю РФ, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 роки, місце смерті м.Маріуполь, Донецька область, Україна.

В обґрунтування заяви зазначає про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 , з початком повномасштабного вторгнення російської федерації, місто Маріуполь, в якому проживав ОСОБА_2 разом із донькою ОСОБА_1 , було окуповане військовими російської федерації.

Під час тимчасової окупації, заявниці вдалось виїхати з м.Маріуполь, переїхати до м.Львова та отримати статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.04.2024 №1309-.

Натомість ОСОБА_2 залишився проживати в м.Маріуполі, зважаючи на свій похилий вік, прив`язаність до місця проживання та стресовими умовами, які становили небезпеку для життя та здоров`я внаслідок бойових дій, які велися у місті.

Надалі, перебуваючи в умовах окупації стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився в силу примусових обставин в яких опинився внаслідок протиправних дій військових рф.

Вже ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер в м. Маріуполь.

Про факт смерті батька заявниця дізналася від пані ОСОБА_3 , соціальної працівниці з Управління соціального захисту окупаційної влади рф, яка повідомила ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку про те, що її батько помер, а свідоцтво про смерть не видали, зважаючи на відсутність осіб, які б мали підтверджуючі родинні відносини з померлим.

Відтак місцем настання смерті померлого є м. Маріуоіюль, Донецька область.

Як наслідок, ОСОБА_1 не має жодних фотографій, документів або інших доказів, що засвідчують смерть її батька.

Із скріншотів переписок між ОСОБА_1 та пані ОСОБА_3 , яка працювала соціальною працівницею, вбачається, що така повідомила інформацію про смерть батька заявниці та обставини його смерті.

Крім цього, зі скріншотів переписок із сусідами вбачається, що пан ОСОБА_4 написав заявниці про те, що був в морзі, впізнав ОСОБА_2 , жодних документів про смерть батька представники окупаційної влади не видають покликаючись на відсутність підтвердження родинних відносин.

Наведені обставини ускладнюють процес встановлення факту смерті, а описані обставини дають обґрунтовані припущення вважати про смерть ОСОБА_2 , що зумовлює необхідність звертатися до суду у відповідності до приписів ст.46 ЦК України із заявою про оголошення особи померлою.

Відсутність будь-якого підтвердження смерті ОСОБА_2 ускладнює реалізацію прав заявниці на спадок відповідно до закону. Без офіційного підтвердження статусу батька вона не може здійснити свої спадкові права, що змушує її подавати заяву до суду для отримання юридичного підтвердження його смерті для подальшого звернення до нотаріуса для оформлення спадщини.

Так, до складу спадкового майна входить однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа усієї квартири 31,7кв.м, житлова площа 16,5кв.м.

Ухвалою суду від 18.11.2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження.

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Змисла М.Р. заяву підтримала в повному обсязі. Просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у судове засідання не з`явився, 10.12.2024 надіслав на адресу суду листа з проханням проводити розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Змислої М.Р., дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви з таких мотивів.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно зі ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.02.2022 року, з початком повномасштабного вторгнення російської федерації, місто Маріуполь, в якому проживав ОСОБА_2 разом із донькою ОСОБА_1 , було окуповане військовими російської федерації.

З матеріалів заяви та пояснень представника заявниці, ОСОБА_1 вдалось виїхати з м.Маріуполь, переїхати до м. Львова та отримати статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.04.2024 №1309-.

ОСОБА_2 залишився проживати в м. Маріуполі, зважаючи на свій похилий вік, прив`язаність до місця проживання та стресовими умовами, які становили небезпеку для життя та здоров`я внаслідок бойових дій, які велися у місті.

Також з матеріалів справи та пояснень представника заявниці вбачається, що про факт смерті батька заявниця дізналася від соціальної працівниці з Управління соціального захисту окупаційної влади рф на ім`я ОСОБА_3 , яка повідомила ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку про те, що її батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Маріуполь, а свідоцтво про смерть не видали, зважаючи на відсутність родичів померлого.

Останнім місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України Власова Євгенія від 10.01.2025 року вбачається, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» (далі - База даних), що функціонує відповідно до Положення про цю базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 24.02.2022 по 10.10.2024 в Базі даних не виявлено.

Відповідно до положень ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.

Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України.

Так, у ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заявниця ОСОБА_1 в своїй заяві зазначила, що оголошення її батька померлим необхідно для вирішення питання оформлкення спадщини.

Наведені заявницею обставини та мета, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, таких особистих правовідносин.

Окрім того, в даному випадку існують і перешкоди у реалізації заявницею прав або виконання обов`язків, пов`язаних з відсутністю особи, яку заявниця просить оголосити померлою.

Приймаючи до уваги викладене, врахувавши, що м.Маріуполь дотепер є окупованим, отримати документи, що підтверджують смерть батька, заявниця не може, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,305,308 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Оголосити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м.Комсомольськ-на-Амурі Хабаровського краю РФ, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 роки, місце смерті м.Маріуполь, Донецька область, Україна.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 лютого 2025р.

Головуюча суддя Присяжні Н. Л. Луців- Шумська С. М. Кравчук О. В. Бурса