Справа № 212/9890/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

за участю секретаря Пижик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради,

за участі представника позивача Ліфшиць З. О.,

представника 3-ї особи Бондуровської М. В., -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, адвокат Ліфшиць З. О., звернулась до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що ОСОБА_1 є рідним дядьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком яких є його рідний брат, ОСОБА_2 , відповідач по справі. При цьому мати вказаних дітей, ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так з моменту смерті ОСОБА_6 неповнолітні діти, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проживають разом із ОСОБА_1 . При цьому в середині 2023 року батько дітей, ОСОБА_2 , виїхав за межі території України, де перебуває досі, який у вересні 2023 року оформив довіреність на позивача для представлення інтересів його дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Додавав, що свого часу батько сторін по справі, ОСОБА_10 оформив 27.01.2018 року дарування ОСОБА_11 квартири по АДРЕСА_1 . При цьому з кінця 2022 року відповідач фактично почав ухилятися від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, не цікавлячись станом їх здоров`я та життя, не проявляючи батьківської уваги та піклування. Таким чином діти не бачили свого батька понад 3 роки. Отже, діти відповідача, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходяться на повному утриманні позивача, оскільки він працює дистанційно та має можливість постійного догляду за дітьми, маючи у власності квартиру, облаштовану необхідними меблями, по АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю, маючи стабільний дохід. Так він сплачує навчання ОСОБА_9 у ОСОБА_12 академії, з вересня 2023 року уклав декларацію із сімейним лікарем, слідкує за навчанням дітей, тобто несе повну відповідальність за дітей відповідача. На підставі викладеного обґрунтування, представник позивача просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також просив суд призначити ОСОБА_1 опікуном таких дітей. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 від усіх видів доходу, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Ліфшиць З. О., та позивач на задоволенні позову ОСОБА_1 наполягали, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві до суду, яку просили суд задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

У судовому засіданні представник 3-ї особи, ОСОБА_13 , підтримала заявлені вимоги про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , що відповідатиме інтересам дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виходячи з положень ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, то суд зі згоди представника позивача вирішив справу по суті у відсутність відповідача.

Дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження, виданим 18.09.1989 року Інгулецьким районним відділом РАЦС в м. Кривий Ріг, актовий запис № 252 від 18 вересня 1989 року, вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

Також суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження, виданим 28.05.1985 року відділом РАЦС Інгулецького районного виконкому м. Кривий Ріг, актовий запис № 265 від 28 травня 1985 року, вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками якого вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

Встановлено, що за свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 388 від 22 червня 2007 року, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_15 одружились 22 червня 2007 року, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_16 .

Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 10 січня 2008 року Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, серія НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 16 грудня 2014 року Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 340 від 19 березня 2010 року, вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

На підставі свідоцтва про народження, виданого 16 грудня 2014 року Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1575 від 16 грудня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Однак за свідоцтвом про смерть, актовий запис № 377 від 22 лютого 2022 року, виданим Покровським відділом ДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області від 22 лютого 2022 року, вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 в віці 33 років.

Представниками служби у справах дітей було встановлено, що ОСОБА_2 фактично перебуває в м. Варшава, Польща, який уповноважив позивача, ОСОБА_1 , представляти інтереси своїх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , на території України, що підтверджується довіреністю від 13.09.2023 року терміном дії до 13.09.2026 року, виданій посольством України в Польщі.

Відповідно до письмового пояснення від 19.09.2025 року, наданого ОСОБА_2 представникам служби у справах дітей, вбачається, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно своїх дітей, оскільки більше двох років не займається вихованням та їх утриманням.

При цьому позивач, ОСОБА_1 , разом із дітьми відповідача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою ЖК «Домостроитель-ІІІ».

Відповідно до інформації Криворізького міського центру соціальних служб від 08.10.2025 року, наданого представникам служби у справах дітей, вбачається, що при відвідуванні житла по АДРЕСА_2 , встановлено, що відповідач, батько дітей, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які навчаються у Криворізькій гімназії № 126, участі у вихованні та забезпеченні дітей не приймає.

Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради здійснено вихід за адресою проживання дітей у трикімнатній квартирі по АДРЕСА_2 , де було складено акт обстеження умов проживання, відповідно до якого у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є усе необхідне для навчання, одяг та взуття відповідно до віку дітей та сезону, що також підтверджується технічним паспортом на таку квартиру.

Також згідно із довідками ТОВ «Медіком Кривбас» вбачається, що лікуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , займається позивач, ОСОБА_1 , що також підтверджується долученою до справи медичною документацією.

Навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , у комп`ютерній академії «ІТ STEP» за укладеним із ОСОБА_1 договором підтверджується довідкою від 09.09.2024 року такого закладу.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною-особою підприємцем, що підтверджується випискою від 29.07.2024 року із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, а також підтверджується податковою декларацією за 1 квартал 2025 року.

Придбання ОСОБА_1 одежі, взуття, іграшок, фотокамери та планшету дітям підтверджується долученими до справи чеками від 07.03.2024 року, від 08.03.2024 року, від 28.11.2024 року, від 01.12.2024 року, від 26.02.2024 року.

При цьому в своїх письмових поясненнях, наданих представникам служби у справах дітей, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що вони згодні з позбавленням ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки їх батько зловживає алкоголем та кричить на них, тому вони бажають проживати саме з позивачем, ОСОБА_1 .

Допитані у судовому засіданні діти, ОСОБА_3 , 2008 р. н., ОСОБА_4 , 2010 р. н., та ОСОБА_5 , 2014 р. н., на задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 наполягали, оскільки тривалий час проживають із ним, який ними піклується, навчає та утримує, тому вони бажають надалі із ним мешкати. В той же час їх батько, ОСОБА_2 , не цікавиться їх життям, майже не спілкується із ними, лише іноді із ОСОБА_17 , а коли вони із ним мешкали, то він погано із ними поводився та не займався їх вихованням.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні зазначала, що вона є тіткою дітей, ОСОБА_3 , 2008 р. н., ОСОБА_4 , 2010 р. н., та ОСОБА_5 , 2014 р. н., які майже два роки вже мешкають із ОСОБА_1 , який ними піклується, навчає та повністю утримує. При цьому за час проживання із батьком, останній їх сварив та не займався взагалі своїми дітьми.

На підставі рішення від 14 листопада 2025 року виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради було затверджено висновок органу опіки та піклування, за яким виконком Покровської районної в місті Кривому Розі ради вважав доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

У цьому сенсі суд зауважує, що передбачена ч. 4, 5 ст. 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у певних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. Неможливість надати органом опіки та піклування висновку в таких справах, зокрема, у зв`язку з неможливості встановити місце фактичного перебування відповідача, не означає неможливості розгляду та вирішення спору судом. Протилежний підхід є рівнозначним відмові в доступі до правосуддя, що суперечить положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 11 грудня 2023 року по справі № 523/19706/19.

При цьому суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 , свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що було підтверджено в суді зібраними та перевіреними судом у сукупності доказами.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що у суді доведено наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК, оскільки відповідач, будучи батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , свідомо протягом тривалого часу не піклується своїми дітьми, не займаючись їх вихованням та розвитком, не надаючи належної матеріальної допомоги на їх утримання.

Таким чином суд, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, для реалізації їх прав та дотримання інтересів, дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Однак відповідно до положень ст. 61 Цивільного кодексу України саме орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, внаслідок чого суд позбавлений можливості вирішувати питання про призначення ОСОБА_1 опікуном та піклувальником дітей, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , задоволенню не підлягають.

Також суд вказує, що на підставі ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Так за ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За таких фактичних обставин, виходячи з наведених норм права, суд встановив, що фактично на утриманні позивача, ОСОБА_1 , перебувають діти, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , яких відповідач відповідно до закону зобов`язаний утримувати до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так за ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2025 року: для дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн.

Таким чином при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відповідача суд приймає рішення також про стягнення аліментів на утримання його дітей.

Отже, оскільки ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , то з урахуванням конкретних обставин справи, керуючись принципом справедливості та розумності, зважаючи на загальновизнаний розмір аліментів на трьох дітей відповідно до ч. 5 ст. 13 СК, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь законного представника, під піклуванням якого будуть перебувати діти, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , в розмірі 1/2 частки від доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При цьому суд вказує, що за законом батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому відсутність доходу не звільняє їх від обов`язку сплачувати аліментів на дітей.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 7 листопада 2018 року по справі № 355/511/17.

За ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі 2422,40 грн. за подання даного позову до суду щодо вимог про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, від сплати якого позивача звільнено за законом.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради, - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь законного представника, під опікою чи піклуванням якого будуть перебувати діти, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , аліменти у розмірі 1/2 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 серпня 2025 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 9 грудня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований в АДРЕСА_4 .

Суддя: Д. О. Козлов