Справа № 361/6421/24
Провадження № 2/361/4354/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

представника відповідача Мартемянової Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту у розмірі 55569 грн. 12 коп., сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7100 грн. 00 коп.

Свої вимоги представник мотивує тим, що 08.06.2016 року між АТ Альфа-Банк та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Процентна ставка 26 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ Альфа-Банк виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача.

Станом на 20.09.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 55569, 12 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

20.09.2021 року між АТ Альфа-Банк та ТОВ Фінансова компанія Еліт Фінанс укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача.

Таким чином, ТОВ ФК Еліт Фінанс набуло статусу кредитора за кредитним договором від 08.06.2016 року, укладеним між АТ Альфа-Банк та відповідачем.

Разом з тим, зазначає, що 05.10.2023 між ТОВ ФК Еліт Фінанс та адвокатом Макєєвим В.М. було укладено договір про надання юридичних послуг № 05-10/23. За умовами вказаного договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець надає замовнику послуги захисту прав та інтересів замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій замовник є учасником.

07.03.2024 між ТОВ ФК Еліт Фінанс та адвокатом Макєєвим В.М. підписано акт № 1 приймання-передачі наданих послуг було, згідно з якого виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги відповідно до Договору № 05-10/23 про надання юридичних послуг від 05.10.2023 року. Зазначений акт містить детальний опис робіт та час, витрачений на надання юридичних послуг.

Згідно з платіжної інструкції ТОВ ФК Еліт Фінанс було здійснено оплату наданих адвокатом Макєєвим В.М. юридичних послуг в розмірі 7100 грн.

З врахуванням наведеного просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ ФК Еліт Фінанс суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 55569, 12 грн., судові витрати у справі та витрати на професійну правову допомогу.

09 липня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 21 листопада 2024 року.

26 листопада 2024 року через підсистему Електронний суд представник позивача Плачинда К.О. подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

03 грудня 2024 року до суду через підсистему Електронний суд надійшов відзив представника відповідача адвоката Мартемянової Ю.М., відповідно до якого остання просила задовольнити позовні вимоги ТОВ ФК ЕЛІТ ФІНАНС частково з урахуванням заперечень, викладених у відзиві, стягнути з ТОВ ФК ЕЛІТ ФІНАНС на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 5360,10 грн.

Вказує, що вона заперечує проти позовних вимог ТОВ ФК ЕЛІТ ФІНАНС в частині визначеного позивачем розміру заборгованості, вважає їх жодним чином необґрунтованими, безпідставними, такими, що не відповідають вимогам закону з наступних підстав. Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що 08.06.2016 року між відповідачем та АТ АЛЬФА-БАНК була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. За умовами угоди відповідачу мав бути встановлений кредитний ліміт на суму 200000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 26% річних з обов`язковим мінімальним платежем у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано копію оферти відповідача на укладення вищезазначеної угоди, копію акцепту оферти АТ АЛЬФА-БАНК, виписку з банківського рахунку відповідача. Надана позивачем копія акцепту АТ АЛЬФА-БАНК пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту не має відношення до цієї справи і заборгованості за кредитною карткою, бо за умовами цього кредиту це звичайний кредит готівкою на суму 24772 грн. зі ставкою 12,9 % річних на строк до 09.06.2019 року (позивачем надано аж 2 однакових екземпляри). Також позивачем надано копію додатку до цієї угоди, який з цих же підстав не має відношення до цієї справи.

Дійсно, 08.06.2016 року між відповідачем та АТ АЛЬФА-БАНК була укладена зазначена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, на виконання якої відповідач отримала кредитну картку з початковим лімітом 1000 грн., який в подальшому був збільшений. З 18.06.2016 року по 07.03.2020 року відповідач користувалася кредитними коштами, здійснювала погашення виниклої заборгованості. Через початок на території України пандемії, пов`язаної з COVID-19 та запровадження карантину фінансовий стан відповідача погіршився і вона не мала можливості сплачувати платежі на погашення виниклої заборгованості. Таким чином, відповідачем визнається факт укладення угоди, отримання у користування грошових коштів, а також неналежне виконання зобов`язань за угодою, що призвело до виникнення заборгованості. Разом з тим, відповідач категорично не погоджується із розміром пред`явленої до стягнення з неї заборгованості за угодою з наступних підстав.

Так, у поданій позовній заяві позивач вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за угодою, у неї виникла заборгованість, яка станом на 20.09.2021 року становить 55569,12 грн. З чого саме складається ця заборгованість позивач у позовній заяві не зазначив. На підтвердження наявності та розміру заборгованості позивачем надано копія виписки з банківського рахунку відповідача та розрахунок заборгованості, складений ним. Однак з наданого позивачем розрахунку заборгованості не вбачається можливим встановити, з чого саме складається ця заборгованість та перевірити правильність вказаного розрахунку. Суми, вказані у розрахунку, суперечать сумам, вказаним у виписці з рахунку відповідача. Так, у наданому розрахунку заборгованості, складеному позивачем (а не первісним кредитором з невідомих причин) зазначено, що відповідач має загальну заборгованість на суму 55569,12 грн., яка імовірно, складається з: 48085,27 грн. простроченого тіла кредиту; 6589, 39 грн. відсотків за користування кредитом; 894, 46 грн. овердрафту (несанкціонованої заборгованості). Однак, відповідно до наданої позивачем копії виписки з рахунку відповідача, станом на день укладення між АТ АЛЬФА-БАНК та позивачем договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року заборгованість відповідача за кредитною карткою становила 48979,73 грн. Як можна встановити з вказаної виписки, в цю суму заборгованості 48979,73 грн. входила заборгованість за всіма платежами (тілом, процентами, овердрафтом і т.п.). Крім цього, з наданої позивачем копії Додатку № 1-1 до договору факторингу характеристики права вимоги, переданого фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, видно, що за договором факторингу позивач набув право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості 55569,12 грн., яка складається з 48979,73 грн. суми за основною заборгованістю та 6589,39 грн. пені / штрафу/ неустойки. У колонці сума заборгованості в валюті договору (проценти та комісія за кредитом) зазначено 0,00.

Таким чином можна дійти висновку, що заборгованості за процентами у відповідача станом на 20.09.2021 року не було. Отже, незрозуміло, з яких підстав позивач у складеному ним розрахунку заборгованості вказав наявність у відповідача заборгованості за відсотками на суму 6589,39 грн. станом на 20.09.2021 року, в той час як первісний кредитор вказав на відсутність такої заборгованості. Таким чином можна дійти висновку, що позивач не набув право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом на суму 6589,39 грн. і такі його вимоги є безпідставними та не відповідають закону. Щодо зазначення у договорі факторингу про відступлення АТ АЛЬФА-БАНК на користь позивача права вимоги до відповідача в частині заборгованості на цю суму 6589,39 грн. як заборгованості за пенею / штрафом / неустойкою необхідно вказати наступне. У наданій копії виписки з рахунку відповідача видно, що первісним кредитором не нараховувалися відповідачу пеня, штрафи чи неустойка на загальну суму 6589,39 грн. У розрахунку заборгованості позивача також відсутня заборгованість за пенею / штрафами / неустойкою на таку суму. Тобто, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, з яких було б можливо встановити як, за який період, на яку суму, за якою ставкою і у якому розмірі первісним кредитором нараховувалися штрафи / пеня / неустойка на загальну суму 6589,39 грн. Та чи нараховувалися взагалі. Таким чином, відсутні законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на суму 6589,39 грн. Відповідно до наданої копії виписки з рахунку відповідача за весь час користування кредитною карткою і кредитними грошовими коштами відповідач витратила 61448,71 грн., а сплатила на погашення заборгованості всього 59769,39 грн. Як видно із вказаної виписки, АТ АЛЬФА-БАНК за весь час користування кредитом нараховувало та списувало з рахунку відповідача такі платежі на загальну суму: 420,90 грн. щомісячна комісія за страховий пакет від фінансових ризиків; 27729,26 грн. комісія за розрахунково-касове обслуговування картки; 300 грн. плата за користування послугою SMS-інформування. Однак, наявна в матеріалах справи копія оферти на укладення угоди та копія її акцепту банком не містить жодних умов, домовленостей, ставок для нарахування і списання банком вказаних комісій і платежів. Вказана оферта та акцепт містить в собі лише процентну ставку за користування кредитними коштами. У вказаній оферті (п. 5.4) та акцепті лише передбачена комісійна винагорода за надання (інформації) виписок за рахунком ЕПЗ протягом строку користування сумою кредиту для програми Моментальна розстрочка на карту. З копії вказаної оферти видно, що це програма для купівлі певних товарів у розстрочку у Партнерів банку, які вказані в Розділі ІІІ Додатку № 4 до договору (якого не надано позивачем), яка має окремі умови про строки користування і порядок погашення, процентну ставку і т.п. Тобто це окрема, відмінна від основної, програма користування кредитними коштами. Натомість, відповідач користувалась програмою Максимум-готівка, що видно з виписки з її картки, і товарів у розстрочку за програмою Моментальна розстрочка на карту не купувала. Таким чином, у первісного кредитора були відсутні законні підстави для нарахування і списання з платежів відповідача комісії за розрахунково-касове обслуговування картки на загальну суму 27729,26 грн., щомісячної комісії за страховий пакет від фінансових ризиків на загальну суму 420,90 грн., а також плати за користування послугою SMS-інформування на загальну суму 300 грн. Отже, вказані грошові кошти, списані банком на погашення комісій та інших платежів на загальну суму 28450,16 грн., мають бути враховані судом в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, коректний розмір заборгованості до стягнення має становити 20529,57 грн. (48979,73 грн. 28450,16 грн.), де: 48979,73 грн. сума заборгованості станом на 20.09.2021 року відповідно до виписки з рахунку відповідача та ця ж сума боргу вказана у витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року. Боргу по відсоткам відповідно до витягу з реєстру немає, а підстави для стягнення 6589,39 грн., як було зазначено вище, відсутні). Тож саме цю суму доцільно вважати коректним розміром заборгованості, право вимоги на яку набув позивач. 28450,16 грн. сума незаконно списаних АТ АЛЬФА-БАНК комісій та інших платежів. Підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що сума заборгованості до стягнення з відповідача на користь позивача становить 20529,57 грн. і складається із заборгованості за тілом кредиту. Законні підстави для задоволення вимог позивача в іншій частині на суму 35039,55 грн. відсутні.

Крім того, у поданій позовній заяві позивач зазначає, що ним у зв`язку з розглядом цієї справи було понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката Макєєва В.М. на загальну суму 7100 грн. Вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу у розмірі 7100 грн. не підтверджена належними та допустимими доказами, а також суттєво завищена з огляду на таке. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (пункт 2 частини 2, частина 3 статті 137 ЦПК України). При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023 року, копію акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 року та копію платіжної інструкції про оплату позивачем адвокату Макєєву В.М. 7100 грн. Пунктом 1.2 вказаного договору про надання правничої допомоги визначено, що судова справа, в процесі розгляду якої адвокатом будуть надані послуги клієнту, перелік послуг та їх вартість визначається сторонами в додатках до цього договору. Натомість, будь-яких копій додатків до договору про надання правничої допомоги, де було б зафіксовано домовленість сторін договору про обсяг і перелік послуг, які мав надати адвокат Макєєв В.М. позивачу, ним не надано. Наданий договір про надання правничої допомоги взагалі не підтверджує факт надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку з розглядом саме цієї справи, та лише вказує на існування між ТОВ ФК ЕЛІТ ФІНАНС та адвокатом Макєєвим В.М. договірних відносини щодо надання товариству юридичних послуг. Таким чином, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача на його користь на відшкодування витрат на правничу допомогу 7100 грн., а тому відсутні законні підстави для стягнення цих грошових коштів з відповідача на користь позивача. Акцентує увагу, що у зв`язку з розглядом справи відповідачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката Мартем`янової Ю.М. у загальному розмірі 8500 грн.

Відповідач та адвокат Мартем`янова Ю.М. у пункті 3.2 Договору про надання правничої допомоги № б/н від 30.11.2024 року погодили, що клієнт сплачує адвокату винагороду за надання йому послуг у фіксованому розмірі. Сторони погодили надання адвокатом клієнту наступних юридичних послуг: ознайомлення адвоката з матеріалами справи № 361/6421/24 та їх аналіз; консультація клієнта щодо особливостей цивільного процесу, судової практики в Україні по аналогічній категорії справ та перспектив захисту його прав та інтересів в межах цивільної справи № 361/6421/24; складення та подання адвокатом до Броварського міськрайонного суду Київської області відзиву на позов ТОВ ФК ЕЛІТ ФІНАНС до клієнта про стягнення заборгованості по цивільній справі № 361/6421/24; супровід судового розгляду вказаної справи в Броварському міськрайонному суді Київської області загальною вартістю 8500 грн. На підтвердження оплати відповідачем вказаних послуг до цього відзиву додана відповідна довідка. Також після подання цього відзиву представником відповідача та відповідачем буде підписано акт приймання-передачі наданих послуг, копію якого буде подано до суду разом з доказами направлення його копії позивачу. Якщо в акті наданих послуг/виконаних робіт зазначено, що клієнт сплатив адвокату шляхом готівкового розрахунку вартість правової допомоги за договором, жодних претензій сторони одна до одної не мають, вказаний акт скріплений підписами клієнта та адвоката, містить всі необхідні реквізити, то у суду немає підстав не визнавати реальності сплати адвокатських витрат (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року у справі № 320/4182/20). З огляду на зазначене, вказані витрати відповідача, понесені у зв`язку з розглядом справи, підлягають стягненню на його користь з позивача ТОВ ФК ЕЛІТ ФІНАНС пропорційно до частини задоволених та відхилених позовних вимог. Розрахунок розподілу між сторонами суми судових витрат: 55569,12 грн. (ціна позову) = 100% 20529,57 грн. (вимоги, які підлягають задоволенню відповідно до закону) = 36,94% (63,06% позовних вимог, для задоволення яких відсутні законні підстави) судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача: 3028 грн. х 36,94 % = 1118,54 грн. Відшкодування відповідачу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката Мартем`янової Ю.М., які підлягають стягненню з позивача: 8500 грн. х 63,06% (відсоткове співвідношення вимог позивача, для задоволення яких відсутні законні підстави) = 5360,10 грн. Таким чином, наявні законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 20529,57 грн. + витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 1118,54 грн., а всього 21648,11 грн. З позивача на користь відповідача підлягає стягненню 5360,10 грн. на відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

11 грудня 2024 року на поштову адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача за вх. № 59253, у якій представник позивача директор ТОВ ФК Еліт Фінанс Наваренко В.Г. виклав пояснення, а саме зазначив, що позивачем разом із позовною заявою надано оферту відповідача про отримання кредиту, в якій вказано всі істотні умови договору банківського кредиту, в тому числі і розмір відсотків. На підтвердження прийняття даної оферти відповідача (умов отримання кредиту, які запропоновані саме відповідачем) АТ Альфа Банк було вчинено конклюдентні дії, а саме видано (перераховано) кредит, що підтверджується випискою по рахунку, яка надана разом із позовною заявою. Акцентує увагу, що в наданій позивачем разом із позовною заявою оферті відповідача у самому низу чітко зазначено, що відповідач підтверджує власноручним підписом, що йому на його оферту АТ Альфа Банк надано акцепту. Отже, укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем відбулось саме шляхом прийняття оферти (пропозиції) відповідача АТ Альфа Банк (прийняття оферти відповідача АТ Альфа Банк і є укладеним кредитним договором, оскільки всі суттєві умови кредитного договору чітко вказані в оферті (пропозиції) відповідача на отримання кредиту). Вказує, що така форма кредитного договору жодним чином не заборонена законодавством. Стверджує, що надані позивачем виписки по рахунку є доказами видачі кредиту та доказами наявності відповідача у розумінні вищевказаних вимог законодавства. Зазначає, що заборгованість відповідача підтверджується у сукупності умовами кредитного договору, виписками по рахунку та розрахунком заборгованості, який зроблено на підставі даних документів, а тому вважає доводи відповідача в цій частині помилковими. Стверджує, що у відповідності до розяснень Верховного Суду позивачем разом із позовною заявою надано всі докази, які підтверджують розмір витрат позивача на правничу допомогу. Звертає увагу, що у відповідності до розяснень Великої Палати Верховного Суду, витрати на правничу допомогу, визначені відповідачем у розмірі 5360 грн. 10 коп. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже, зазначена справа не є складною), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Більше того, у відповідача наявна заборгованість за кредитним зобовязанням перед позивачем, про що свідчать матеріали справи. А тому вважає, що у розумінні вимог ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відповідача за таких обставин мають становити не більше 1000 грн. Просив суд позовні вимоги ТОВ ФК Еліт Фінанс задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні частково визнала позов, пояснення надала аналогічні відзиву на позов.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та виниклі правовідносини, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.06.2016 року між АТ Альфа-Банк та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Процентна ставка 26 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

АТ Альфа банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ Альфа-Банк.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ Альфа-Банк виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.

20.09.2021 року між АТ Альфа-Банк та ТОВ Фінансова компанія Еліт Фінанс укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача.

Таким чином, ТОВ ФК Еліт Фінанс набуло статусу кредитора за кредитним договором від 08.06.2016 року, укладеним між АТ Альфа-Банк та ОСОБА_1 .

Із додатку договору факторингу № 3 від 26 вересня 2021 року сума за останньою заборгованістю відповідача складала 48979 грн. 73 коп., пеня/штраф/неустойка на дату укладення Договору факторингу склала 6589, 39 грн.; загальна сума заборгованості (проценти, комісія за тіло кредиту станом на дату укладення договору без урахуванням пені /штрафу/ неустойки)- 48979 грн. 73 коп., а загальна сума заборгованості (проценти, комісія за тіло кредиту станом на дату укладення договору з урахуванням пені /штрафу/ неустойки) 55569 грн. 12 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Позивач, пред`являючи вимоги просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути в тому числі (проценти, комісія за тіло кредиту станом на дату укладення договору з урахуванням пені /штрафу/ неустойки) в розмірі 6589 грн. 39 коп.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому законодавство визначає різні поняття: як строк договору, так і строк (термін) виконання зобов`язання (статті 530, 631 ЦК України).

Частиною четвертої статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За умовами угоди про надання кредиту № 500555892 від 08.06.2016 року сторони погодили строк кредитування 36 місяців з 08.06.2016 року по 09.06.2019 року.

Отже, виходячи з того, що строк кредитування закінчився 09.06.2019 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору, тому вимоги позивача про стягнення боргу як - (проценти, комісія за тіло кредиту станом на дату укладення договору з урахуванням пені /штрафу/ неустойки) в розмірі 6589 грн. 39 коп., є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ ФК Еліт Фінанс та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 48979 грн. 73 коп.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правову (правничу) допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.10.2023 року між ТОВ ФК Еліт Фінанс та адвокатом Макєєвим В.М. було укладено договір про надання юридичних послуг № 05-10/23. За умовами вказаного договору адвокат надавав замовнику юридичні послуги по захисту прав та інтересів ТОВ ФК Еліт Фінанс у даній справі.

07.03.2024 року між ТОВ ФК Еліт Фінанс та адвокатом Макєєвим В.М. було підписано акт № 1 приймання-передачі наданих юридичних послуг.

Згідно з платіжної інструкції № 1132 від 07.03.2024 року ТОВ ФК Еліт Фінанс було здійснено оплату наданих адвокатом юридичних послуг в розмірі 7100 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2668, 88 грн. (з розрахунку 48979 грн. 73 коп./ 55569 грн. 12 коп. х 3028 = 2668, 88 грн.), витрати на правову допомогу в розмірі 6257 грн. 94 коп. (7100 грн. *88,14%=6257 грн. 94 коп.)

30 листопада 2024 року між адвокатом Мартемяновою Ю.М. та ОСОБА_1 укладений договір про надання правничої допомоги.

16 грудня 2024 року складений акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 30 листопада 2024 року.

Таким чином, стягненню на користь ОСОБА_1 з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 7491 грн. 90 коп. (8500 грн.*88,14%=7491 грн. 90 коп.).

Керуючись ст. ст. 76-83, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс заборгованість за договором кредиту у розмірі 48979 грн. 73 коп., судовий збір в розмірі 2668 грн. 88 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 6257 грн. 94 коп.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 7491 грн. 90 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.