Справа № 357/126/25
Провадження № 2/357/1715/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

07 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ільницька І. П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНДТЕКС», про припинення трудових відносин,-

В С Т А Н О В И В :

31 грудня 2024 року адвокат Дубовик Володимир Васильович через засоби поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНДТЕКС» із вказаним позовом, у якому просив визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «БОНДТЕКС» з 15.10.2024, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України та стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що 06 березня 2015 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу в ТОВ «БОНДТЕКС» на посаду менеджера в оптовій торгівлі. В вересні 2024 року позивачу стало відомо, що ТОВ «БОНДТЕКС» призупинило свою діяльність у зв`язку зі смертю її засновника - ОСОБА_2 , який, крім того, обіймав посаду керівника ТОВ «БОНДТЕКС», у зв`язку з чим позивач 14 жовтня 2024 року звернулась до відповідача із заявою про звільнення її з займаної посади. Заява про звільнення позивача із займаної посади була направлена засобами поштового зв`язку цінним листом з описом з штриховим номером 478. Даний лист було доставлено до відділення та отримано відповідачем 26 жовтня 2024 року. Однак, починаючи з 26 жовтня 2024 року відповідач не припинив трудових відносин з позивачем. Вказані дії відповідача порушують право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Трудове законодавство передбачає можливість звільнення працівника за його ініціативою. При цьому роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник та внести відповідні записи до трудової книжки працівника. Позивач бажає звільнитись з ТОВ «БОНДТЕКС», однак не може цього зробити через фактичну відсутність Товариства за його місцезнаходженням, а також відсутністю його керівництв, а тому позивач позбавлена можливості розірвати трудові відносини з відповідачем у спосіб, передбачений КЗпП України. Враховуючи вищенаведене права позивача підлягають захисту шляхом визнання трудових відносин припиненими за рішенням суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2025 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешку М.М.

Ухвалою від 10 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження у відритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 10 лютого 2025 року о 09 год 30 хв.

10 лютого 2025 року представник позивача - Дубовик В.В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечив.

10 лютого 2025 року судове засідання було відкладено на 07 березня 2025 року в зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

Відповідач в судові засідання 10 лютого 2025 року та 07 березня 2025 року не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, за наявними у справі доказами.

Фіксування судового засідання технічними засобами фіксації не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

06 березня 2015 року позивач була прийнята на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «БОНДТЕКС» на посаду менеджер в оптовій торгівлі, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 10-15), відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-5) (а.с. 16-19), відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-7) (а.с. 20).

14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «БОНДТЕКС» з заявою про її звільнення із займаної посади менеджера оптової торгівлі ТОВ «БОНДТЕКС» з 15 жовтня 2024 року, відповідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України (а.с. 24), яку направила на адресу Товариства цінним листом з описом вкладення (а.с. 25-26), згідно трекінгу відправлення № 478 лист з заявою про звільнення ОСОБА_1 26.10.2024 відправлення було вручено особисто (а.с. 31).

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішені справи, суд виходить з наступного.

Завданням цивільного судочинства, відповідно до п. 1 ст. 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа може звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Пунктом 4 ч.1 ст.36 КЗпП встановлено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Враховуючи викладене, вважаю що Відповідачем порушене право Позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України, оскільки не вирішення зборами учасників товариства заяви про звільнення позивача з посади директора є порушенням його права щодо вільного вибору праці.

В даному випадку наявні всі факти з якими закон пов`язує припинення трудових відносин, зокрема це - заява працівника про розірвання трудового договору за власним бажанням, подальша робота працівника у роботодавця протягом двох тижнів з дня подачі заяви про звільнення за власним бажанням та фактичне припинення трудових відносин з Відповідачем.

Оскільки позивач не може продовжувати працювати за трудовим договором, не має можливості розірвати договір з незалежних від нього підстав, в порядку передбаченим зазначеними вище законодавчими актами, вважаю заявлені вимоги щодо припинення трудових відносин обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В даному випадку наявні всі факти з якими закон пов`язує припинення трудових відносин, зокрема це - заява працівника про розірвання трудового договору за власним бажанням, подальша робота працівника у роботодавця протягом двох тижнів з дня подачі заяви про звільнення за власним бажанням та фактичне припинення трудових відносин з Відповідачем.

Оскільки позивач звернулась до ТОВ «БОНДТЕКС» з заявою про звільнення її з займаної посади за власним бажанням згідно ч. 1 ст.38 КЗпП України, таку заяву направила засобами поштового зв`язку на адресу Товариства, припинила виконувати трудові обов`язки, однак звільнена не була, що порушує її свободу праці, можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, а тому суд вважає заявлені вимоги щодо припинення трудових відносин обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНДТЕКС», про припинення трудових відносин - задовольнити повністю.

Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНДТЕКС» з 15.10.2024, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНДТЕКС» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БОНДТЕКС». Місце знаходження: Київська область, м. Біла Церква, вулиця Київська, буд. 3. Код .

Суддя М. М. Бебешко