Номер провадження: 22-ц/813/8659/25
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2

на ухвалу Пересипського районного суду міста Одеси від 23 вересня 2025 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська міська рада, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, ОСОБА_5 , про скасування рішення приватного нотаріуса та витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси від 23 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська міська рада, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, ОСОБА_5 , про скасування рішення приватного нотаріуса та витребування майна з чужого незаконного володіння - залишено без руху.

Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 21.11.2025 ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд».

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню імперативно визначений чинною редакцією частини першої статті 353 ЦПК України.

Серед указаного переліку відсутня ухвала про залишення позовної заяви без руху, таким чином особа не наділена правом самостійного апеляційного оскарження такого виду судового рішення, окремо від рішення суду, ухваленого за результатами розгляду справи та вирішення спору по суті.

Водночас законодавець наділив особу правом подати заперечення на такі ухвали, вказавши, що вони включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні питання щодо умов прийнятності апеляційної скарги та наявності підстав для відкриття апеляційного провадження, колегія суддів враховує висновки висвітлені пунктах 27,28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі N 219/10010/17, відповідно до яких встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 2-5151/09суд касаційної інстанції вказав, що зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

З огляду на зазначене, враховуючи положення п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 на ухвалу Пересипського районного суду міста Одеси від 23 вересня 2025 року не приймається до розгляду і повертається скаржнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 на ухвалу Пересипського районного суду міста Одеси від 23 вересня 2025 року повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький