Справа № 673/563/25
Провадження № 2/673/439/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Грицишиної Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Осієвської Н.В.,

представника позивача адвоката Сідлецької О.В.,

розглянувши в м. Деражня в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деражнянської міської ради про припинення права спільної часткової власності, виділення майна в натурі в окремий об?єкт домоволодіння та визнання права власності на майно

в с т а н о в и в:

28 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Деражнянської міської ради та,з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 16.10.2025 року, просить припинити його право спільної часткової власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,0 кв.м., житловою 14,2 кв.м.; виділити в натурі йому частину цього житлового будинку як окремий об`єкт нерухомого майна, а саме: частину житлового будинку «А-1»: коридор площею 5,3 кв.м., коридор - 8,9 кв.м., житлова кімната - 14,2 кв.м., кухня - 12,6 кв.м., відповідно до технічного паспорта, виданого ГМП «Інвентаризатор» №155 від 29.10.2014 року; визнати за ним право власності на вищевказаний окремий об`єкт нерухомості в межах частини будинку.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину №1746 від 28.10.2014р., виданого приватним нотаріусом Хмельницького районного округу Мельник А.В., він є власником частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У фактичному користуванні позивача перебувають приміщення частини будинку «А-1»: коридори площею 5,3 кв.м та 8,9 кв.м, житлова кімната, площею 14,2 кв.м та кухня, площею 12,6 кв.м.

Згідно з довідкою Деражнянського ГМП «Інвентаризатор» №510 від 21.05.2014 року відомості щодо іншого співвласника відсутні.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що право спільної часткової власності фактично припинене, а його 1/2 частка житлового будинку є самостійним об`єктом нерухомого майна, у зв`язку з цим він звернувся до суду з вимогою виділити в натурі належну йому частку житлового будинку в окремий об`єкт, припинити право спільної часткової власності та визнати за ним право власності на виділений об`єкт.

Ухвалою суду від 06.06.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 29.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Сідлецька О.В. в судовому засіданні вимоги позовної заяви, із врахуванням заяви про зміну позовних вимог підтримала, просила їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача - Деражнянської міської ради Хмельницької області Кухар І.Д. про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що у прийнятті рішення покладається на думку суду.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що підставі рішення виконавчого комітету Деражнянської районної Ради народних депутатів Хмельницької області від № 140 від 17.11.1988 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право особистої власності на частки у житловому будинку по АДРЕСА_1 , інших співвласників по вказаному житловому будинку у рішенні не вказано.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1746 від 28.10.2014р., виданого приватним нотаріусом Хмельницького районного округу Мельник А.В., є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 у частині частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вказане нерухоме майно належним чином зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28689868 від 28.10.2014 року, серії ЕЕВ № 549833.

Відповідно до технічного паспортавиданого ГМП «Інвентаризатор» №155 від 29.10.2014 року до складу належної позивачу частки будинку «А-І», загальною площею 41,0 кв.м., входять: житлова площа 14,2 кв.м.; коридор 5,3 кв.м., коридор 8,9 кв.м., кухня 12,6 кв.м.

Згідно із довідкою №510 від 21.05.2014, виданою Деражнянським ГМП «Інвентаризатор», в реєстровій книзі №1 за реєстровим №155, зареєстровано житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , відсутні будь-які відомості про іншого співвласника щодо другої частки зазначеного будинку.

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна та виділення його частки в окреме будинковолодіння АДРЕСА_3 , наданого ФОП ОСОБА_3 від 17.09.2025 року, встановлено, що частки житлового будинку по АДРЕСА_1 має характеристики, які дозволяють здійснити його поділ на окремі самостійні об`єкти нерухомості, у зв`язку із чим є технічно можливим розділити будинковолодіння за вищевказаною адресою.

Відповідно до статті 317 ЦК України, зміст права власності, полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.

Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Отже, аналіз норм вищезазначеного чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється; при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та п.10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 року №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Судом враховується, що відповідно до довідки Деражнянського ГМП «Інвентаризатор» №510 від 21.05.2014 року у реєстровій книзі №1 за реєстровим №155 відсутні будь-які дані про іншого співвласника другої частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . З висновку №19 від 17.09.2025 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного ФОП ОСОБА_3 , вбачається, що частка житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , має усі необхідні технічні характеристики для виділу в самостійний об`єкт нерухомості.

Отже, вищевикладене переконливо свідчить, що належна позивачу частка будинку фактично є окремим цілісним об`єктом нерухомого майна - має самостійний вхід та комунікації, тому суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги позивача та, на підставі ст.364 ЦК України, виділити ОСОБА_1 в натурі як окремий об?єкт частину житлового будинку, позначеного літерою A-1, з яких: І коридор, площею 5,3 кв.м.; 1 коридор, площею 8,9 кв.м.; 2 житлова, площею 14,2 кв.м.; 3 кухня, площею 12,6 кв.м., загальною площею 41,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., згідно технічного паспорта від 29.10.2014 року.

При розподілі судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд виходить з того, що вимоги про їх відшкодування позивачем не заявлялись.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Деражнянської міської ради про припинення права спільної часткової власності, виділення майна в натурі в окремий об?єкт домоволодіння та визнання права власності на майно, задоволити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на частину житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею, 41,0 кв.м., житловою площею 14,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 в натурі як окремий об?єкт: частину житлового будинку, позначеного літерою A-1, з яких: І коридор, площею 5,3 кв.м.; 1 коридор, площею 8,9 кв.м.; 2 житлова, площею 14,2 кв.м.; 3 кухня, площею 12,6 кв.м., загальною площею 41,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності як на окремий об`єкт нерухомого майна на частину житлового будинку, позначеного літерою A-1, з яких: І коридор, площею 5,3 кв.м.; 1 коридор, площею 8,9 кв.м.; 2 житлова, площею 14,2 кв.м.; 3 кухня, площею 12,6 кв.м., загальною площею 41,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Деражнянська міська рада, місце знаходження: вул. Миру 11/1 м. Деражня Хмельницького району Хмельницької області, 32200 .

Повний текст рішення складено 08.12.2025 року.

Суддя: Л. В. Грицишина