справа 278/4501/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягувати щомісячно із останнього на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% для дитини відповідного віку починаючи із дня пред`явлення позову і до закінчення навчання ОСОБА_3 30 червня 2028 року.

У обґрунтуванням заявленого ОСОБА_1 повідомила, що у період із 2006 року по 2020 рік сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 . Наразі шлюб, укладений між сторонами, розірваний і вони проживають окремо. Разом із тим, станом на день звернення до суду із цим позовом ОСОБА_4 досягла повноліття та навчається у національному університеті «Львівська політехніка» на денній формі навчання, що унеможливлює дівчину самостійно працевлаштуватися, а тому їй необхідна матеріальна допомога батьків. Позивачка надає кошти доньці, однак її дохід є вкрай низьким. Ураховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність добровільної допомоги на утримання ОСОБА_4 від відповідача, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із цим позовом.

Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Разом із тим, від представника відповідача адвоката Рекши О.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить суд закрити провадження в цій справі.

У обґрунтуванням заявленого адвокат повідомив, що у провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа № 278/1545/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Разом із тим, 10 липня 2025 року судом за наслідками розгляду цієї справи ухвалено відповідне рішення про відмову в задоволенні позову, яке набуло законної сили у встановленому процесуальним законом порядку. Ураховуючи викладене вище, адвокат Решка О.І. вказує, що оскільки вже існує рішення про вирішення спору між тими самими сторонами з тих самих підстав та з приводу тих самих правовідносин у цьому випадку існує необхідність у закритті провадження по справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Правом на подання відповіді на відзив позивачка не скористалася та будь-яким іншим чином не висловила свого ставлення щодо вищевказаного клопотання сторони відповідача.

Дослідивши зазначене клопотання, а також матеріали цивільної справи № 278/1545/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача адвоката Решки О.І. та закриття провадження у справі із огляду на наступне.

Так, із позовної заяви, пред`явленої в межах цивільної справи № 278/1545/25 убачається, що предметом її розгляду є вирішення питання стосовно стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% для дитини відповідного віку починаючи із дня пред`явлення позову і до закінчення навчання ОСОБА_3 30 червня 2028 року.

У обґрунтування позову в межах цивільної справи № 278/1545/25 ОСОБА_1 повідомила, що у сторін є спільна донька ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 стала повнолітньою. Разом із тим, дівчинка є студенткою першого курсу національного університету «Львівська політехніка» в якому навчається за денною формою навчання. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача із проханнями про надання матеріальної допомоги доньці, однак такі прохання заявниці залишилися без реагування через що вона вимушена звернутися до суду із цим позовом.

10 липня 2025 року за наслідками розгляду цивільної справи № 278/1545/25 Житомирським районним судом Житомирської області ухвалено рішення про відмову задоволенні позову. Зазначений судовий акт набув законної сили 12 серпня 2025 року.

Так, відмовляючи в задоволенні позову суд виходив із того, що позивачкою не додано до позовної заяви жодного доказу про те, що її повнолітня дочка у зв`язку із навчанням у зазначеному вищому навчальному закладі потребує матеріальної допомоги, сам по собі факт навчання не свідчить про потребу в такій допомозі.

Нормами процесуального законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Відповідно до положень п. 3 частини першої ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, наведеного у постанові від 31 травня 2023 року в справі №916/1029/22 предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21); від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21); № 766/4505/20 (провадження 61-14440св21) від 19 січня 2022року; № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21) від 21 грудня 2021 року; № 522/11482/20 (провадження № 61-12240св21) від 01 грудня 2021 року; № 428/9280/20 ( провадження № 61- 12194св21) від 15 листопада 2021 року.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/99, від 28 жовтня 1999 року та у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, констатовано існування усталеної практики конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява № 24465/04, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона немає права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства України, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання адвоката Рекши О.І. із огляду на наступне.

Так, із системного аналізу позовної заяви, пред`явленої в межах цивільної справи № 278/1545/25 та позовної заяви в цивільній справі № 278/4501/25 вбачається, що предмет та підстави таких позовів, фактично, є ідентичними між собою.

Зокрема, у обох провадженнях ОСОБА_1 виступає як матір повнолітньої дитини яка продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги зі сторони батька.

Отже, із наведеного вище убачається, що цей спір виник між тими ж сторонами, матеріально-правові вимоги в цих позовах є тотожними, підстави та предмет позов є ідентичними, пов`язані з доведенням наявності підстав для стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% для дитини відповідного віку починаючи із дня пред`явлення позову і до закінчення навчання ОСОБА_3 30 червня 2028 року.

Однак, суд наголошує на тому, що аналогічні вимоги вже розглянуті судом в межах цивільної справи № 278/1545/25 та їм надана відповідна правова оцінка, з урахуванням наданих позивачем доказів, які повторно в тому ж обсязі долучено до нової позовної заяви, рішення суду по іншій справи набрало законної сили в установленому законодавством порядку та до суду вищої інстанції не оскаржено.

Ураховуючи викладене, суд акцентує увагу на тому, що розгляд цієї справи за наявності рішення у цивільній справі № 278/1545/25 від 10 липня 2025 року, що набрало законної сили, нівелюватиме принцип юридичної визначеності, зокрема шляхом поставлення під сумнів рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 липня 2025 року в цивільній справі № 278/1545/25.

За наведених обставин, та з врахуванням того, що є рішення суду, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а також із огляду на необхідність дотримання принципу юридичної визначеності, суд вбачає підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст.255 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у цій справі закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 08 грудня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький