Справа № 144/1508/19
Провадження № 22-ц/801/2292/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 рокуСправа № 144/1508/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Берегового О.Ю., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання Закерничної А.О.,

за участю сторін: позивача-відповідача ОСОБА_1 та її адвоката Банара В.В., відповідача-позивача ОСОБА_2 та його адвоката Кушнеренка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці цивільну справу №144/1508/19 запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно, що було придбано під час перебування у шлюбі,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Кушнеренка Ігоря Вікторовича на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2025 року, яке ухвалив суддя Герман О.С. в Теплицькому районному суді Вінницької області, повний текст складено 04 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в :

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, який мотивувала тим, що 01 жовтня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, в якому народились двоє спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 01 листопада 2019 року сторони припинили проживати разом та вести спільне господарство, після чого ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. За час проживання у шлюбі сторони набули таке майно: 1. Нежитлова будівля ветаптеки, загальною площею - 59,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 2. Житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 75, 2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 3. Земельна ділянка з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0826 га, кадастровий номер :04:002:0319, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 4. Автомобіль «SCODA OKTAVIA А5», 2012 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1595, дата реєстрації 01 грудня 2012 року. 5. Автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1896, дата реєстрації 20 лютого 2019 року. Загальна вартість майна становить 1 126 866 грн, що підтверджується висновками Вінницької торгово-промислової палати. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто, тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з позовом про поділ спільно нажитого майна.

З відповіді ТСЦ МВС №0542 від 12 листопада 2021 року № 31/2/0542-5-28/ад стало відомо, що ОСОБА_2 було відчужено автомобіль «SKODA OKTAVIA А5», 2012 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1595, дата реєстрації 01 грудня 2012 року, тому у ОСОБА_1 виникла підстава зміни предмету позову, шляхом стягнення компенсації частини вартості автомобіля.

22 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просила суд:

1. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно, яке придбано під час перебування у шлюбі, а саме:

житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею - 75,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 318 387 грн;

нежитлову будівлю ветаптеки, загальною площею - 59,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 303 844 грн;

земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0826 га, кадастровий номер :04:002:0319, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 98345 грн;

автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1896, дата реєстрації 20 лютого 2019 року вартістю 142710 грн;

автомобіль «SKODA OKTAVIA А5», 2012 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1595, дата реєстрації 01 грудня 2012 року, вартістю 263580 грн.

2. Поділити спільне сумісне майно подружжя таким чином:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею - 75,2 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0826 га, кадастровий номер :04:002:0319, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1896, дата реєстрації 20 лютого 2019 року, д.н.з. НОМЕР_1 , припинивши право спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю ветаптеки, загальною площею - 59,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 131790 грн компенсації вартості частини проданого автомобіля марки «SKODA OKTAVIA А5», 2012 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1595, дата реєстрації 01 грудня 2012 року.

4. Стягнути різницю у вартості спільно нажитого майна в розмірі 14911 грн, а також судові витрати.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно, що було придбано під час перебування у шлюбі, який мотивував тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 01 жовтня 2005 року, який рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2019 року було розірвано.

За час проживання з ОСОБА_1 ніякого майна, що підлягає поділу, нажито не було. Перебувавши у шлюбі з ОСОБА_1 в 2013 році його мати - ОСОБА_5 , запропонувала сину придбати нежитлову будівлю «ветаптеки», яка належала на праві власності ПАТ «Вінницязооветпромпостач» і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Погодившись з даною пропозицією, мати ОСОБА_2 , почала займатися питанням купівлі-продажу та проведенням державної реєстрації даного майна на сина, оскільки вона на підставі довіреності від 22 серпня 2012 року представляла інтереси даного ПАТ «Вінницязооветпромпостач», як власника нерухомого майна, з усіма необхідними повноваженнями.

Батько ОСОБА_2 ОСОБА_6 , є фізичною особою-підприємцем, виявив бажання подарувати сину кошти в розмірі 25000 грн для придбання даної нежитлової будівлі «ветаптеки». Оскільки батько, ОСОБА_6 , являється фізичною особою-підприємцем, річний дохід якого в 2013 році складав 339618 грн, тому він міг допомогти своєму синові матеріально, а саме подарувати кошти у розмірі 25 000 грн для придбання нерухомого майна.

27 грудня 2013 року ОСОБА_2 за кошти у розмірі 25 000 грн, які подарував йому батько, придбав та зареєстрував на праві приватної власності нежитлову будівлю «ветаптеки», що підтверджується договором купівлі-продажу від 27 грудня 2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Також в 2017 році батько ОСОБА_6 , придбав сину ОСОБА_2 автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, в у розмірі 56 000 грн. В 2019 році його батько у розмитнені та оформлені на себе автомобіля, «VOLKSWAGEN PASSAT», у зв`язку з чим подарував йому кошти у розмірі 40 000 грн.

На початку 2019 року, у зв`язку з тим, що за останні роки подружнього життя в подружжя шлюб почав руйнуватися і сторони більше не могли як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, ОСОБА_2 мав намір придбати житловий будинок із земельною ділянкою, що знаходяться в смт. Теплик Теплицького р-н Вінницької обл., щоб почати жити окремо від ОСОБА_1 . У зв`язку з цим його батько розуміючи, що синові не вистачає коштів для придбання житлового будинку із земельною ділянкою, виявив бажання подарувати кошти для придбання у розмірі 19 500 доларів США, що в 2019 році станом на день передачі коштів було еквівалентно 503 100 грн.

Після отримання від батька, зазначених коштів ОСОБА_2 20 червня 2019 року придбав та зареєстрував на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0826 га, за кадастровим номером :04:002:0319, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Загальна вартість вище зазначеного майна, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності становить 211793,88 грн.

У зв`язку з чим ОСОБА_2 просив суд:

1. Встановити факт дарування коштів ОСОБА_6 у розмірі 25 000 грн ОСОБА_2 та визнати ці кошти особистою приватною власністю ОСОБА_2 ;

2. Встановити факт дарування коштів ОСОБА_6 у розмірі 19500 доларів США, що в 2019 році станом на день передачі коштів було еквівалентно 503100 грн, ОСОБА_2 та визнати ці кошти особистою приватною власністю ОСОБА_2 ;

3. Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 нежитлову будівлю «ветаптеку», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0826 га, за кадастровим номером :04:002:0319, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, 2000 року випуску. Вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2025 року (з урахуванням ухвали суду від 11 вересня 2025 року про виправлення описки) первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя про поділ майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно, яке придбано під час перебування у шлюбі, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею - 75,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 318387 грн; нежитлову будівлю «ветаптеки», загальною площею - 59,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 303844 грн; земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0826 га, кадастровий номер :04:002:0319, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 98345 грн; автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1896, дата реєстрації 20 лютого 2019 року, вартістю 142710 грн; автомобіль «SKODA OKTAVIA А5», 2012 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1595, дата реєстрації 01 грудня 2012 року, вартістю 263580 грн.

Поділено спільне сумісне майно подружжя таким чином:

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею - 75,2 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0826 га, кадастровий номер :04:002:0319, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1896, дата реєстрації 20 лютого 2019 року, д.н.з. НОМЕР_1 , припинивши право спільної сумісної власності.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю «ветаптеки», загальною площею - 59,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 131790 грн компенсації вартості частини проданого автомобіля марки «SKODA OKTAVIA А5», 2012 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1595, дата реєстрації 01 грудня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5763 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно, що було придбано під час перебування у шлюбі відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат Кушнеренко І.В. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, є таким, що не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України. Просив скасувати рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені первісного позову ОСОБА_1 , а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

У випадку визнання позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання спірного майна спільною сумісною власністю обґрунтованими, ухвалити рішення про поділ майна, кожному по частини спірного майна або здійснити поділ вказаного спірного майна в інший спосіб з урахуванням рівності часток сторін, інтересів обох сторін та вартості майна у відповідності до висновку Вінницького НДЕКЦ від 30 травня 2025 року та звіту про оцінку транспортного засобу №22/09/01 від 22 вересня 2021 року.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_2 не оспорює той факт, що автомобіль марки «SKODA OKTAVIA А5», 2012 року випуску є спільною сумісною власністю подружжя та згоден на сплату його вартості, як компенсації від продажу вказаного авто.

Проте скаржник вважає, що інше спірне майно є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , оскільки земельну ділянку з розташованим на ній будинком та будівлю ветаптеки було придбано за кошти, які було подаровано йому особисто його батьком, а автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, був придбаний його батьком для нього.

Зазначив, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, такими, що не відповідають матеріалам справи, та поза увагою суду залишився той факт, що сторони у справі не мали власних коштів на придбання спірного майна, ОСОБА_1 не наведено жодного аргументу стосовно джерела походження коштів на придбання вказаного майна.

Крім того, поза увагою суду залишився той факт, що ОСОБА_2 не має у власності іншого житла, окрім спірного будинку. Під час розгляду справи судом першої інстанції, просили суд у випадку визнання спірного майна спільною власністю подружжя визначити за кожним із них право власності на частку на всі об`єкти та залишити їх у спільній власності сторін. Незважаючи на це, суд визнавши спірне майно спільною сумісною власністю подружжя, здійснив його фактичний поділ з порушенням норм діючого законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 131790 грн компенсації вартості частини проданого автомобіля марки «SKODA OKTAVIA А5», 2012 року випуску, а також в частині визнання цього майна спільною сумісною власністю, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 жовтня 2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплицького району управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів вчинено запис №56.

Під час перебування в шлюбі сторони придбали: нежитлову будівлю «ветаптеки», загальною площею 59,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 186755261 від 30 жовтня 2019 року. Житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 75,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі продажу серії ННЕ №787951 від 12 червня 2019 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 186755261 від 30 жовтня 2019 року. Земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0826 га, кадастровий номер :04:002:0319, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №186755261 від 30 жовтня 2019 року. Автомобіль «SCODA OKTAVIA» А5, 2012 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1595, дата реєстрації 01 грудня 2012 року, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит ТСЦ №0542 РСЦ МВС у Вінницькій області від 26 жовтня 2019 року № 31/2/0542- Б/71-93. Автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1896, дата реєстрації 20 лютого 2019 року, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит ТСЦ №0542 РСЦ МВС у Вінницькій області від 26 жовтня 2019 року № 31/2/0542- Б/71-93.

Відповідно до висновку експерта від 30 травня 2025 року № СЕ-19/102-23/11314-ОБ ринкова вартість нежитлової будівлі ветаптеки, загальною площею 59,80 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , станом на момент проведення експертизи становить: 122710,00 грн. Ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 75,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами разом із земельною ділянкою кадастровий номер :04:002:0319, площею 0,0826 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , станом на момент проведення експертизи становить 389 167,00 грн.

Відповідно до статі 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2).

Положеннями статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1).

Отже, наведеною частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України, відповідно до якої у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пунктах 23 і 25 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 статті 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Отже, майно може належати подружжю на праві спільної сумісної власності за умови встановленого факту набуття такого майна подружжям під час шлюбу; джерелом набуття цього майна мають бути спільні сумісні кошти подружжя або їх спільна праця; мета, з якою дане майно придбане та наявність цього майна на час припинення ведення спільного господарства.

Як вбачається із матеріалів справи з урахуванням обґрунтувань первісного позову, подружжям під час шлюбу та за їх спільні кошти було придбано: нежитлову будівлю «ветаптеки»; житловий будинок з господарськими будівлями; земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); автомобіль «SCODA OKTAVIA» А5, 2012 року випуску; автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску.

Таким чином за правилами частини першої статті 70 СК України і частини 2 статті 372 ЦК України при поділі між подружжям спільного сумісного майна, частки кожного із подружжя є рівними.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 за зустрічним позовом заявив вимоги про визнання цього майна його особистою приватною власністю, крім автомобіля «SCODA OKTAVIA» А5, 2012 року випуску.

Проте, судом не встановлено та відповідачем-позивачем не доведено належними доказами, що це майно є його особистою власністю, а також ним не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на це майно, яке набуте ними в період перебування у шлюбі, а тому його вимоги про визнання цього майна особистою приватною власністю задоволенню не підлягають.

Разом з тим, здійснюючи такий поділ спільного майна подружжя між сторонами у справі, суд першої інстанції взагалі не мотивував своє рішення. При цьому не вказав з яких правових підстав виходив, визнаючи за ОСОБА_1 право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею - 75,2 кв.м та земельну ділянку. Судом першої інстанції не звернута увага на те, що у ОСОБА_2 не має у власності іншого житла, окрім спірного житлового будинку.

Апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для збільшення або зменшення частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на вказане майно апеляційним судом не встановлено, а тому воно підлягає поділу між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у рівних частках.

Отже, кожен із подружжя має право на 1/2 частку у майні, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме на: 1). житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 75,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 2). земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0826 га, кадастровий номер :04:002:0319, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 3). нежитлову будівлі «ветаптеки», загальною площею 59,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 4). автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1896, дата реєстрації 20 лютого 2019 року, д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином дане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та придбане за спільні кошти в інтересах сім`ї і частки подружжя у цьому майні є рівними.

Отже рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги первісного позову ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, слід скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким поділити ці об`єкти спільної власності подружжя між ними в рівних частках за правилами частини першої статті 70 СК України і частини 2 статті 372 ЦК України щодо рівності часток кожного подружжя при поділі між ним спільного сумісного майна, та з урахуванням не спростованої презумпції спільності права власності подружжя на це майно, яке набуте ними в період перебування у шлюбі.

В іншій частині рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2025 року підлягає залишенню без змін, оскільки при вирішенні спору, суд першої інстанції вірно визначив спірні правовідносини, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав належну правову оцінку доводам всіх сторін у справі і зібраним у справі доказам, внаслідок чого ухвалив в частині відмови в задоволені зустрічного позову ОСОБА_7 законе й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки аргументи апеляційної скарги є обґрунтованими в частині вимог, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1).

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частина 2).

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майно подружжя, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнавши за кожним із подружжя: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по частині нерухомого майна та по частині автомобіля. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо стягнення судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 142 ЦПК України).

Згідно ч.13 ст. 141 України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За правилами підпункту «в» пункту четвертого частини першої статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позовні вимоги позивача-відповідача ОСОБА_1 задоволені частково, нею при подані позову було сплачено судовий збір в розмірі 5763 грн, таким чином з відповідача-позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню половина сплаченого судового збору, а саме в розмірі 2881,50 грн (5763 грн / 2 =2881,50 грн).

Відповідач-позивач ОСОБА_2 при поданні апеляційної скарги сплатив судовий збір в розмірі 8644,50 грн, тому оскільки апеляційна скарга задоволена частково, то на його користь підлягає стягненню половина сплаченого судового збору, а саме в розмірі 4322,25 грн (8644,50 грн /2 = 4322,25 грн).

Разом з тим, оскільки ч. 10 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, позивачем-відповідачем ОСОБА_1 на яку покладається більша сума судових витрат, має бути відшкодована відповідачу-позивачу ОСОБА_2 різниця між зазначеними сумами, що становить 1440,75 грн (4322,25 грн 2881,50 грн).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кушнеренка Ігоря Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2025 року в частині поділу спільного сумісного майна подружжя та судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями, загальною площею 75,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями, загальною площею 75,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0826 га, кадастровий номер :04:002:0319, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0826 га, кадастровий номер :04:002:0319, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину нежитлової будівлі «ветаптеки», загальною площею 59,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину нежитлової будівлі «ветаптеки», загальною площею 59,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1896, дата реєстрації 20 лютого 2019 року, д.н.з. НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2000 року випуску, об`єм двигуна (см3) 1896, дата реєстрації 20 лютого 2019 року, д.н.з. НОМЕР_1 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1440,75 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Береговий О.Ю.

Матківська М.В.