Провадження № 2-п/357/18/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до: 1) Маловільшанської сільської ради; 2) ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про скасування рішення органу виконавчої влади та державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

20.02.2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштою звернувся представник Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області з вищевказаною заявою, в якій просив суд скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2025 у даній справі та призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви вказано, що відповідач не погоджується з рішенням суду та вважає про відсутність предмету спору. Права позивача жодним чином не порушені рішенням сільської ради, позивачем не надано доказів порушення його прав, оскільки він не є власником, чи користувачем земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_2 . Представник заявника звертає увагу, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:009:0007 та :03:009:0005 мають різне місце розташування, різних суміжних землекористувачів та конфігурації, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру та описами меж земельних ділянок. Відомості про спадкову земельну ділянку ОСОБА_4 в ДЗК відсутні, а тому вона не може бути об`єктом цивільних прав. В частині неявки представника відповідача в судове засідання та неподання відзиву і доказів на його обґрунтування зазначає, що сільський голова, який має відповідні знання у сфері юриспруденції та має доступ до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, у зв`язку з отриманням в 2024 році повістки відповідно до Закону України «Про військовий облік та військову службу», з 18.04.2024 розпорядженням від 17.04.2024 № 43-к переклав виконання функцій сільського голови на секретаря ради та заступника сільського голови. Також у зв`язку з нестачею кадрів, графіками відключення світла у Київській області та повітряними тривогами були проблеми з обміном інформацією та документами між сільською радою та державними органами влади.

03.03.2025 від представника позивача адвоката Дульдієра О.П., надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, просить залишити заяву сільської ради про перегляд заочного рішення без задоволення, слухати справу без його участі. Вказує, що викладені в заяві обставини про перегляд заочного рішення є не істотними, голослівними, формальними з перекрученням загальних фраз. Доводи заявника спростовуються матеріалами справи та змістом заочного рішення.

Про надходження заяви про перегляд заочного рішення та її розгляд судом учасники справи повідомлялись у встановленому порядку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

17.10.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

27.11.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

23.01.2025 представник позивача - адвокат Дульдієр О.П., звернувся до суду з заявою про розгляд справи без позивача та його представника за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судові засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання (фізична особа) та юридичною адресою (юридична особа), з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертались, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.

23.01.2025 заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, повний текст рішення складений 29.01.2025, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 . Скасовано рішення Маловільшанської сільської ради від 24.12.2021 № 13-797/2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 », яким передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:0005 площею 0,1700 га, з цільовим призначенням 01.03. для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах Маловільшанської територіальної громади Білоцерківського району Київської області. Скасовано державну реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:009:0005 площею 0,1700 га, з цільовим призначенням 01.03. для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах Маловільшанської територіальної громади Білоцерківського району Київської області, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 51475209 від 17.08.2023, власник ОСОБА_2 . Стягнуто з Маловільшанської сільської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

В рішенні суду зазначено, зокрема, що з листа Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Київській області № 1336/19_23 від 09.11.2023 вбачається, що власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_4 , оскільки в архіві відділу наявна технічна документація по оформленню державних актів на право власності на землю, а також видано державний акт на право власності на землю від 06.11.2006, однак в Національній кадастровій системі відсутні відомості про дану земельну ділянку. Згідно НКС на місці розташування даної земельної ділянки знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :03:009:0005, власник ОСОБА_2 . Рекомендовано звернутись до суду для вирішення спірного питання. Рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 09.10.2023 № РВ-023, ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, перетинається з іншою земельною ділянкою :03:009:0005, площа співпадає на 96,4175%.

Згідно із ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу вказаної норми вбачається, що підстави для скасування заочного рішення мають бути у сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

На підтвердження доводів заяви про перегляд заочного рішення, представником відповідача-1 до матеріалів справи надані витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки :03:009:0007 та :03:009:0005, а також роздруковані фото земельних ділянок на місцевості (на картах).

В межах розгляду даної справи суд враховує не тільки положення законодавства щодо своєчасності надання доказів відповідачем, який є органом місцевого самоврядування, а і характер таких доказів.

Під час вирішення судом справи по суті, так і в межах розгляду заяви про перегляд заочного рішення, представником заявника не надано суду належних доказів на спростування доводів позовної та висновків суду за змістом заочного рішення, зокрема не надано висновку експерта (спеціаліста) про відсутність накладення земельних ділянок, враховуючи наявні у справі докази.

Під час розгляду даної справи (провадження) судом перевірені доводи заявника щодо незгоди із заочним рішенням, однак дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідачем не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що прямо передбачено частиною 1 статті 288 ЦПК України, при цьому відповідач був повідомлений у встановленому порядку про наявність цієї справи в провадженні суду та про судові засідання у цій справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Підсумовуючи викладене, як під час розгляду справи по суті, так і на час перегляду заочного рішення за заявою відповідача, судом надано оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, тому суд дійшов висновку про відповідність заочного рішення суду принципу остаточного у розумінні практики ЄСПЛ, а також його узгодження з нормами національного законодавства, враховано відсутність доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи як станом на дату ухвалення рішення, так і на час його перегляду.

Доводи відповідача, як органу місцевого самоврядування, щодо неприбуття в судове засідання представника та несвоєчасність подання доказів, суд вважає неспроможними.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення суду та необхідність залишення заяви Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 260, 284-288, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складений 10.03.2025.

Суддя А. Ю. Цуранов