ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

08 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

заслухавши доповідь судді доповідача Бондар Я.М. по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання незаконною бездіяльністі щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 р. № 58 і Міністерства юстиції України від 08.06.2001 р. № 259/34/5 при розгляді скарги від 06.12.24 року вх. С-15-П, зобов`язання укласти трудовий договір і виконувати умови п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, які підлягають державному соціальному страхуванню,

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання незаконною бездіяльністі щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 р. № 58 і Міністерства юстиції України від 08.06.2001 р. № 259/34/5 при розгляді скарги від 06.12.24 року вх. С-15-П, зобов`язання укласти трудовий договір і виконувати умови п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, які підлягають державному соціальному страхуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року до якої додано заяву про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду та клопотання про звільнення від слати судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 21 листопада 2025 року визначений склад колегії суддів для розгляду справи № 215/612/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бондар Я.М., судді: Зубакова В.П., Остапенко В.О.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження встановлено наступне.

ОСОБА_1 вже звертався до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25, до якої будо додано заяву про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25 залишено без руху через несплату судового збору у розмірі 605,60 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду визнано необґрунтованою, та передано до апарату Дніпровського апеляційного суду для визначення судді для розгляду цієї заяви, в порядку ч.1 ст.33, ч.3 ст.40 ЦПК України.

12 травня 2025 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду відмовлено.

Через невиконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про залишення без руху, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25, визнана неподаною та повернута апелянту ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2025 року.

До Дніпровського апеляційного суду вдруге надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання незаконною бездіяльністі щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 р. № 58 і Міністерства юстиції України від 08.06.2001 р. № 259/34/5 при розгляді скарги від 06.12.24 року вх. С-15-П, зобов`язання укласти трудовий договір і виконувати умови п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, які підлягають державному соціальному страхуванню.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано заяву про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду та заяву про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2025 року дії ОСОБА_1 визнано зловживанням процесуальними правами, та повернуто апеляційну скаргу на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25 апелянту.

У серпні 2025 року ОСОБА_1 втретє подано апеляційну скаргу на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання незаконною бездіяльністі щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 р. № 58 і Міністерства юстиції України від 08.06.2001 р. № 259/34/5 при розгляді скарги від 06.12.24 року вх. С-15-П, зобов`язання укласти трудовий договір і виконувати умови п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, які підлягають державному соціальному страхуванню, до якої додано заяву про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду визнано необґрунтованою, те передано до апарату Дніпровського апеляційного суду для визначення судді для розгляду цієї заяви у порядку ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

05 серпня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2024 року по цивільній справі № 215/5816/24 залишено без руху через несплату судового збору у розмірі 605,60 грн.

Втретє, через невиконання вимог суду апеляційної інстанції щодо сплати судового збору апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25 визнано неподаною та повернуто ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року.

Вчетверте, на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25 до якої стороною додані заяви про звільнення від сплати судового збору, та про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду визнано необґрунтованою, те передано до апарату Дніпровського апеляційного суду для визначення судді для розгляду цієї заяви у порядку ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

13 жовтня 2025 року ухвалою суду апеляційної інстанції у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

Вп`яте, у листопаді 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання незаконною бездіяльністі щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 р. № 58 і Міністерства юстиції України від 08.06.2001 р. № 259/34/5 при розгляді скарги від 06.12.24 року вх. С-15-П, зобов`язання укласти трудовий договір і виконувати умови п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, які підлягають державному соціальному страхуванню.

До апеляційної скарги стороною додано заяву про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду та клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання апелянтом зазначено, що сума судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року (605,60 грн), перевищує п`ять відсотків річного доходу апелянта за попередній календарний рік (1350,00 грн). На підтвердження майнового стану апелянтом надано довідку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради за № 3328 від 19 вересня 2025 року про отримання ОСОБА_1 призначеної компенсації за надання соціальних послуг на непрофесійній основі по догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, щомісячна сума компенсації, зокрема за 2024 рік, становить 27000,00 грн (2250 х 12).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вже неодноразово надано оцінку наведеним апелянтом обставинам, зокрема й його майнового стану при вирішенні попередніх клопотань про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25, та заявленим відводам суддям Дніпровського апеляційного суду.

Враховуючи те, що стороною не надано нових об`єктивних підстав та доводів, колегія суддів повертає апеляційну скаргу без розгляду, оскільки вважає такі дії заявника щодо звернення до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору з одних і тих же підстав, зловживанням процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Тобто, цивільне процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Згідно положень частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Зловживання процесуальними правами це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам цивільних процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя у цивільних справах та (або) інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах.

Наведений у частині другій статті 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 757/61850/18-ц (провадження № 61-22707св19) та від 15 липня 2021 року у справі № 420/698/21 (провадження № К/9901/18953/21).

Європейський суду з прав людини застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 і № 18589/02).

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Отже, ОСОБА_1 , звернувшись до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25, не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність у нього зацікавленості у вирішенні спору по суті.

Зважаючи на викладене, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 скориставшись, наданим йому правом на оскарження ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року не виконує вимоги суду апеляційної інстанції щодо сплати судового збору в поданих ним заявах скаржник виказує свою повну незгоду з процесуальними рішеннями суду апеляційної інстанції, що свідчить про явну неповагу заявника до судів першої та апеляційної інстанцій та є зловживанням процесуальними правами та підставою у розумінні положень частини 3 ст.44 ЦПК України для повернення апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів визнає дії ОСОБА_1 , зловживанням процесуальними правами, та користуючись наданим суду правом вважає за необхідне апеляційну скаргу на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання незаконною бездіяльністі щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 р. № 58 і Міністерства юстиції України від 08.06.2001 р. № 259/34/5 при розгляді скарги від 06.12.24 року вх. С-15-П, зобов`язання укласти трудовий договір і виконувати умови п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, які підлягають державному соціальному страхуванню визнати неподаною та повернути її скаржнику.

Керуючись ст.ст. 44, 185, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі № 215/612/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання незаконною бездіяльністі щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 р. № 58 і Міністерства юстиції України від 08.06.2001 р. № 259/34/5 при розгляді скарги від 06.12.24 року вх. С-15-П, зобов`язання укласти трудовий договір і виконувати умови п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, які підлягають державному соціальному страхуванню, вважати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: