ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1625/25Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Костенко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільна компанія «Нафтогаз України», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що має реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1 з 1990 року, яка на праві власності перейшла йому від 10 липня 2014 року та проведено державну реєстрацією 22 лютого 2018 року. Фактично ОСОБА_1 не мав можливості користувався послугами газопостачання за сімейних обставин, довготривалого часу перебування за іншим місцем проживання у зв`язку із доглядом своєї матері ОСОБА_2 , 1922 року народження. Надавачу послуги газопостачання позивач надавав акти про факт його не проживання за місцем реєстрації на основі письмових свідчень сусідів.

Після набуття статусу власника квартири від 10 липня 2014 року і отримання технічного паспорту на власність 03 вересня 2014 року ОСОБА_1 неодноразово звертався до надавача послуги встановити газовий лічильник у вказаній квартирі, так як в будинку проводилась встановлення приладів обліку. У тому числі були встановлені прилади обліку по сусідству у квартирах АДРЕСА_2 .

Представники Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»22 вересня 2014 року провели опломбування запірної арматури (кран) і склали Акт. Позивач відмовився підписувати вказаний Акт а, при опломбуванні не було перевірено технічний стан запірної арматури, яка вичерпала термін придатності.

ОСОБА_1 зазначив, що в будинку встановлювались газові лічильники вибірково. Він звернувся до відповідача 2 з проханням встановити газовий лічильник, на що йому було запропоновано укласти договір. 12 лютого 2015 року було укладено договір на отримання послуги газопостачання за показниками лічильника. Це перший укладений договір, в якому зазначений борг 543,26 грн, який був викреслений на підставі пред`явлених документів (відсутність проживання за місцем реєстрації, акти опитування сусідів). З цим погодився надавач послуги і підписав та завірив мокрою печаткою, тобто сторони дійшли до згоди та визнали, що такого боргу 543,23 грн. не існує.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2015 року у справі № 712/2192/15-ц вирішено відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасигаз» про зобов`язання відновити газопостачання за виміром об`єму споживання газу та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Також, у позовній заяві позивач зазначив, що 05 червня 2020 року було встановлено лічильник газу. Договір відповідального зберігання майна № від 05 червня 2020 року та Акт на припинення/відновлення газопостачання від 05 червня 2020 року ОСОБА_1 не підписував, всі підписи були сфальшовані відповідачем. Службова особа, яка провела перевірку запірної арматури (кран), яку було перемонтовано після лічильника газу, та встановила витік газу, відмовилась складати і підписувати Акт про несправність запірної арматури (крану), який був опломбований з 22 вересня 2014 року і простояв до 05 червня 2020 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2023 року у справі № 712/8648/22 в задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про порушення прав споживача на отримання послуги газопостачання відмовлено.

На початку липня 2023 року надавач послуги звернувся надати допуск до лічильника газу для перевірки опломбування. 10 липня 2023 року було надано доступ до газового лічильника і перевірено опломбування та складено відповідний Акт. Також повідомлено, що у ОСОБА_1 заборгованості не має, потрібно підійти в абонентський відділ підписати заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу.

11 липня 2023 року було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу, але на прохання надати сам договір розподілу природнього газу працівники абонентського відділу відмовили.

12 липня 2023 року ОСОБА_1 подав відповідачу 2 заяву про відновлення газопостачання шляхом зняття опломбувань та складення Акту на запірну арматуру, яка пропускає газ і встановлена після лічильника та провести її демонтаж.

На подану заяву від 12 липня 2023 року надійшло два листи від 21 липня 2023 року № А-92/02-17, в яких викладено, що відсутні дані про проведення перевірки вентиляційних каналів у житловому будинку по АДРЕСА_3 і потріно особисто ОСОБА_1 запезпечити обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання квартири шляхом укладення договору на технічне обслуговування із спеціалізованим підприємством, що має відповідні документи на право надання таких послуг та забезпечити перевірку та прочишчення димових та вентиляційних каналів і один акт перевірки передати до АТ «Черкасигаз».

На запит позивача від 12 липня 2023 року про надання копії примірника Акту про проведення повірки ДВК в будинку по АДРЕСА_4 та копій примірників від кожної квартири Актів перевірок ДВК інформації не надано, постільки таких не існує і договорів на обслуговування не укладено, а послуга всім споживачам (170 квартир) надається.

Позивач вказав, що в будинку АДРЕСА_5 послуга газопостачання надається всім споживачам без наявності Актів перевірок ДВК і укладених договорів на обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання, і не один рік. Однак, з ОСОБА_1 вимагають провести вказані дії за всіх споживачів, що є грубим порушенням передбаченого законом п. 3 частини 1 ст. 21 закону України «Про захист прав споживачів».

Димові та вентиляційні канали і газова плита в квартирі АДРЕСА_6 в належному технічному стані, про що позивач долучив доказ на фото лист паперу притягнутий і утримується сам.

Стосовно запірної арматури, кран має несправний технічний стан і за строками придатності має бути демонтований відповідачем 2, постільки встановлено цей кран як для чергової маніпуляції. Газопостачання позивачу припинено неправомірно з метою отримати незаконну вигоду без надання послуги газопостачання. Такими діями відповідач 2 заподіяв значної моральної шкоди, в душевних стражданнях, позбавив права на нормальну життєдіяльність, оскільки з жовтня 2014 року змусив харчуватись на суппродуктах без гарячої їжі та дихати газом з крана, який пропускав. Таким чином, розмір моральної шкоди складає щомісячну мінімальну заробітню плату з періоду 01 жовтня 2014 року по 01 грудня 2023 року по 6 700,00 грн. х 110 місяців = 737 000,00 грн.

Керуючись такими доводами, позивач просив суд зобов`язати відповідача 2 Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної системи «Черкасигаз» провести демонтаж запірної арматури (кран) в квартирі АДРЕСА_1 , який має технічний несправний стан та встановлений для чергової маніпуляції.

Стягнути з відповідача 2 - Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Черкасигаз» на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі - 737 000, 00 грн.

Зобов`язати відповідача 3 - Черкаська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 шляхом зняття опломбування запірної арматури.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд виснував про відсутність підстав для зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» провести демонтаж запірної арматури (кран) в квартирі АДРЕСА_1 , який має технічний несправний стан, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 шляхом зняття опломбування запірної арматури. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач усунув причини, за яких було відключено від газопостачання у його квартирі та не надав усі необхідні документи для відновлення газопостачання.

Також судом першої інстанції не було встановлено порушення прав позивача як споживача, тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди визнав такими, що не підлягають до задоволення.

Ураховуючи, що позивачем не заявлені вимоги до указаного Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільна компанія «Нафтогаз України», тому у задоволенні позову до вказаного відповідача відмовив.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому витрати, пов`язані з розглядом справи, компенсуються за рахунок держави.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про його ухвалення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, не повним з`ясуванням судом обставин справи, недоведеністю обставин, на які посилались відповідачі а також про ухвалення рішення суддею, якій було заявлено відвід.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 акцентує увагу суду на тому, що головуючому у справі судді Стеценко О. С. за завідомо упереджене ставлення до розгляду справи на користь відповідачів, було заявлено відвід заявами від 07 січня 2024 року та 23 квітня 2024 року, які залишені без задоволення. Упередженість проявлялась також у відмові задовільнити клопотання від 09 січня 2024 року, та відверто в судовому засіданні знято питання, чому в багатоповерховому будинку відсутні Акти перевірок ДВК, послуга надається всім споживачам цього будинку, а з ОСОБА_1 вимагається Акт перевірки ДВК, якщо комплексна перевірка проводиться балансоутримувачем, проте таке питання головуюча суддя Стеценко О.С. зняла з розгляду.

Крім того, скаржник доводить до відому апеляційного суду те, що судове засідання проводилось в режимі відеоконференції, а відповідачі у кабінетах не знаходились біля мікрофонів і їхні виступи не було чутно для позивача у режимі відеоконференції. Всі обставини, які виклав позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, викладено вірно і підтверджені доказами, жодних заперечень з боку відповідачів не було.

ОСОБА_1 також вказує, що Акціонерне товариство «Оператор Газорподільної системи «Черкасигаз», аргументуючи свої заперечення укладенням позивачем з відповідачем 2 Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання № 9967148 від 20 грудня 2007 року, який переукладено 12 лютого 2015 року, не довів його достовірність, оскільки ОСОБА_1 не був учасником укладеного договору, що є порушенням ч. 3 ст. 203 ЦК України. Відповідачем не наданого жодного доказу укладення договору щодо надання населенню послуг з газопостачання № 9967148 від 20 грудня 2007 року, що свідчить про фальсифікацію цього договору. Це вказує на ті обставини, що відповідачі вводять в оману суд і суд використовує фальшиві докази.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про недоведеність боргу у 543, 23 грн і ухвалення рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 вказаної суми і судових витрат.

Крім того, скаржник заперечує факт укладення договору від 05 червня 2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про відповідальне зберігання № та акту про прийом до експлуатації встановленого побутового газового лічильника та наголошує на підробці відповідачем таких документів.

Скаржник обгрунтовує незаконність рішення суду першої інстанції також тим, що поза увагою суду залишилося те, що відповідачі умисно створюються обставини, за якими проводиться відмова надання послуги, в тому числі вимога відповідачів надати Акт обстеження димових і вентиляційних каналів. Наголошує, що судом не визначено до чиїх повноважень належить перевірка димових та вентиляційних каналів у багатоквартирному будинку, оскільки обстеження, обов`язок замовлення якого у спеціалізованій установі покладено на позивача, проводиться комплексно у всіх квартирах, відповідальним за його виконання є балансоутримувач ОСББ «Переможець-32». У випадку відсутності Акту обстеження ДВК послуга газопостачання припиняється. На переконання ОСОБА_1 фактом того, що в багатоповерховому будинку АДРЕСА_7 не проводяться перевірки ДВК роками, варто звернути на останню перевірку Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», за результатами якої складено акт №1 від 04 лютого 2025 року про технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоповерховому будинку.

Керуючись такими доводами, скаржник просить апеляційний суд скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2025 року і ухвалити нове рішення суду про задоволення позовних вимог.

05 серпня 2025 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, оскаржуване рішення залишити без змін.

Зазначає, що вимоги позивача стосовно відновлення газопостачання в кв. АДРЕСА_1 , шляхом зняття опломбування з запірної арматури є безпідставними та такими, що підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Заявлені позивачем вимоги в різних формах вже були предметом судового розгляду у справах №712/2192/15-ц та №712/8648/22. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року. Встановлено правомірність припинення газопостачання. Також у справі №712/8648/22 судом встановлено обставини щодо відмови у відновленні газопостачання, і ці рішення набрали законної сили. Апеляційну скаргу вважає необґрунтованою, та такою, що не містить нових або виключних обставин, які б виправдовували необхідність перегляду рішення суду першої інстанції. Вимоги позивача вже розглядалися судами та отримали правову оцінку. Наявна спроба знову розглянути вже вирішену справу суперечить принципу юридичної визначеності, що є складовою верховенства права. До того ж, позивач, всупереч законодавству та роз`ясненням відповідача, не усунув порушення, що стали підставою для припинення газопостачання.

06 серпня 2025 року надійшов відзив від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Товариство заперечує проти доводів апеляційної скарги у повному обсязі та вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим. Вказує про те, що ОСОБА_1 , звертаючись із позовом до ТОВ «ГК «Нафтогаз України», у своїй позовній заяві жодним чином не наводить підстав своїх матеріально-правових вимог до Товариства, а також не зазначає в чому саме полягає його порушене право та яким чином має відбутись його поновлення. Повноваження щодо розподілу природного газу відносяться до компетенції Оператора ГРМ, який, у свою чергу, є самостійним суб`єктом господарювання.

07 серпня 2025 року відзив надійшов також від АТ «Оператор Газорозподільної системи «Черкасигаз», в якому відповідач звертає увагу суду на преюдиційності судових рішень у №712/2192/15-ц та №712/8648/22; відсутність порушень відповідачем прав споживача, просить рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Заслухавши учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира за адресою: АДРЕСА_8 належить ОСОБА_1 , дата державної реєстрації 22 лютого 2018 року (а.с. 10, т.1).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Багаянської сільської ради від 14 лютого 2005 року № 39 на час хвороби ОСОБА_2 позивач проживав на території сільської ради (а.с. 14, т 1).

12 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання №9967148 (а.с. 17-20, т. 1).

Після подачі позову позивач підписав Заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 22 грудня 2023 року (а.с. 174 том № 1).

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Обов`язки індивідуального споживача житлово-комунальних послуг визначені у ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Позивач є споживачем природного газу, а відповідач 2 (Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»)станом на час виникнення спірних правовідносин оператором ГРМ, тобто виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газом.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству (частина друга статті 38 Закону України «Про ринок природного газу»).

Відповідно до вимог Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та діючих рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) з 01 липня 2015 року відбулось розмежування видів діяльності з постачання та розподілу природного газу.

Постановою НКРЕКП від 04 червня 2015 року №1687 видану ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом анульовано з 01 липня 2015 року.

27 листопада 2015 року набрав чинності Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, положеннями якого визначено, що Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління (п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ).

Отже, починаючи з 01 липня 2015 року відповідач 2 на підставі Ліцензії на розподіл природного газу, що видана відповідно до постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 №840 (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 03 червня 2020 року №1049), здійснював провадження господарської діяльності виключно з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу в межах ліцензійної території міста Черкаси та Черкаської області (крім Христинівського, Маньківського та Уманського районів).

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року, розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» (п.п. 1, 2 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Вимогами п. 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ встановлено, що дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

У пункті 3 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ зазначено, що питання пов`язані з технічним обслуговуванням внутрішньобудинкових систем газопостачання, зокрема в багатоквартирних будинках, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285 (далі Правила безпеки).

При цьому, нормами абз. 1 п. 3 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ передбачено, що власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі, відповідають за експлуатацію власних мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ, зокрема укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт.

У відповідності до п.п. 3.2., 3.3. Правил безпеки власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України. Окрім цього, власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Пунктом 5.4. розділу 5 Правил безпеки встановлено вимоги безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків, технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводіввиробників газового обладнання на договірних засадах. Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п. 5.10. Правил безпеки власники (балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі)) житлових і громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення, зокрема повинні: утримувати в належному стані ущільнення вводів підземних комунікацій в підвалах будинків, а також місць перетинів газопроводами елементів будівель; утримувати в належному до експлуатації стані фасадні та внутрішні газопроводи; своєчасно перевіряти стан і за потреби проводити ремонт димових і вентиляційних каналів, оголовків димоходів; повідомляти газорозподільне підприємство про необхідність відключення газового обладнання у разі несправності димових і вентиляційних каналів; своєчасно перевіряти стан і у разі потреби проводити ремонт систем урівняння потенціалів усіх металевих комунікацій (у тому числі і газових) всередині будівлі та перевіряти системи захисного заземлення, змонтованого в будівлі обладнання, яке підключено одночасно до газової та електричної мережі.

Разом із тим, вимогами п. 6.1. Правил безпеки встановлено, що безпечну експлуатацію та технічне обслуговування димових і вентиляційних каналів житлових і громадських будинків забезпечує власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)). Перевірка і прочищення димових та вентиляційних каналів повинні виконуватися спеціалізованою організацією, яка має дозвіл на виконання цих робіт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

У відповідності до п. 6.8. Правил безпеки вентиляційні канали підлягають перевірці і прочищенню одночасно з димовими. У разі відсутності димових каналів вентиляційні канали підлягають перевірці один раз на рік. Перевірка і прочищення димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків оформляються актом, рекомендована форма якого наведена у додатку 2.

Таким чином, долучена позивачем до позовної заяви роздруківка від 24 листопада 2023 року з приміткою: «Вентиляційний канал має витяжку і при прикладенні аркушу паперу утримує його», не є доказом на підтвердження факту належного стану димових і вентиляційних каналів. (а.с. 47, т.1)

Відповідно до відповіді АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» від 21 липня 2023 року № А-92-2/02-17 балансоутримувач та/або орендар (наймач) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами та повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України. Дані про проведення перевірки вентиляційних каналів у житловому будинку АДРЕСА_9 у Товариства відсутні. Запропоновано споживачу звернутися до ОСББ «Переможець -32» (а.с. 42, т.1).

Відповідно до відповіді АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» від 21 липня 2023 року № А-92-1/02-17 на запит ОСОБА_1 від 12 липня 2023 року, позивачу необхідно забезпечити технічне обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання квартири шляхом укладання договору на технічне обслуговування з спеціалізованим підприємством, що має відповідні дозвільні документи на право надання таких послуг та забезпечити перевірку та прочищення димових та вентиляційних каналів і один примірник акту перевірки передати до АТ «Черкасигаз» (а.с. 43, т. 1).

Такі ж роз`яснення були надані ОСОБА_1 у листі АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» від 15 серпня 2023 року № 272/1 (а.с. 44-45, т.1).

Як вбачається з листа ТОВ «ГК «Нафтогаз України», питання, пов`язані з відновлення газопостачання, розподілом природного газу та виконання комплексу робіт з експлуатації систем газопостачання, проектування, будівництва і ремонту газових мереж на території Черкаської області, належать до компетенції Оператора ГРМ АТ «Черкасигаз», яке входить до групи Нафтогаз, та разом з тим є окремим суб`єктом господарювання поза межами впливу ТОВ «ГК «Нафтогаз України», яке не наділено повноваженнями впливати на діяльність інших учасників ринку природного газу (а.с. 46, т. № 1).

Крім того, філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» відповідно до постанови від 26 грудня 2022 року № 1839 (зі змінами від 29 листопада 2023 року № 2224) НКРЕКП надає послуги із розподілу природного газу.

Листом ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 роз`яснено, що для відновлення газопостачання на його об`єкті, споживачу необхідно звернутися до Центру обслуговування клієнтів з письмовою заявою на відновлення газопостачання та таким переліком документів: паспортом власника житлового будинку, ідентифікаційним кодом, актом перевірки вентиляційних каналів та димоходів, договорами технічного обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання квартири, інформацією щодо відсутності заборгованості за розподіл газу та спожитий газ (а.с. 151-152, т. 2).

Вказане свідчить про дотримання суб`єктами господарювання у сфері розподілу природного газу єдиного механізму відновлення газопостачання згідно з положеннями Кодексу ГРМ та ПБСГ.

Порядок відновлення постачання природного газу споживачам встановлений Кодексом ГРМ.

Згідно з вимогами п. 6 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Згідно з п. 5.7. Правил безпеки підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчотехнічній документації.

Таким чином, відновлення послуг із газопостачання у квартирі ОСОБА_1 можливе за умови виконання вказаним споживачем вимог п. 3.2, 3.3 Р.ІІІ та п. 5.4 Гл. 5 Р.V Правил безпеки систем газопостачання і саме у ОСОБА_1 , як споживача послуг, виник обов?язок щодо забезпечення технічного обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання у самій квартири АДРЕСА_10 . У ізольованій квартирі за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами відповідає власник та/або орендар (наймач) квартири чи житлового будинку, тобто законний споживач природного газу. Технічне обслуговування можуть виконувати виключно спеціалізовані організації, які мають відповідні дозволи на виконання робіт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Обов`язки власника квартири у багатоквартирному будинку та балансоутримувача багатоквартирного будинку є розмежованими. Технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання та дотримання вимог, визначених п. 5.10 Правил безпеки, забезпечується балансоутримувачем багатоквартирного будинку, яким у даній справі є ОСББ «Переможець-32», однак обов`язок технічного обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання у самій квартири, її димових і вентиляційних каналів, покладено саме на власника квартири, а не на балансоутримувача багатоквартирного будинку, тому висновок районного суду, щодо правомірності дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» в частині зобов`язання позивача виконати вимоги п. 3.2, 3.3 Р.ІІІ та п. 5.4 Гл. 5 Р.V Правил безпеки систем газопостачання для відновлення газопостачання у належному позивачеві об`єкті відповідають вимогам закону.

Підстави для зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» провести демонтаж запірної арматури (кран) в квартирі АДРЕСА_1 , як і його технічний несправний стан, відсутні і такі обставини позивачем недоведені належними та допустимими доказами.

Обставини припинення газопостачання також були досліджені та встановлені Соснівським районним судом м. Черкаси у рішенні від 27 травня 2015 року (а.с. 84-85, т.1), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року у справі №712/2192/15-ц (а.с. 199-201, т.1), у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2023 року (а.с. 24-30, т.1), залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21 березня 2023 року у справі №712/8648/22 (а.с. 207-210, т.1), тому вказані обставини не потребують перевірки та доказуванню у даній справі, в тому числі існування заборгованості у ОСОБА_1 .

Оскільки у ході судового розгляду не було встановлено порушення прав позивача як споживача, тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" вірно залишені районним судом без задоволення.

Окрім того, слід звернути увагу скаржника, що у межах цієї справи вимоги про визнання недійсним Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання № 9967148 від 20 грудня 2007 року з підстав недотримання ч. 3 ст. 203 ЦК України не заявлено. Отже суд відповідно до ст. 13 ЦПК України за своєю ініціативою не вправі оцінювати положення договору на предмет їхньої недійсності, про що зазначає ОСОБА_1 , у апеляційній скарзі, а посилання скаржника на використання судом першої інстанції фальшивих доказів є необгрунтованими.

Апеляційний суд критично оцінює доводи скаржника щодо підробки договору про відповідальне зберігання № від 05 червня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Оператор газорозподільчої системи «Черкасигаз» та акту про прийом до експлуатації встановленого побутового газового лічильника, оскільки питання правомірності дій 2-го Відповідача перевірялось Регулятором (НКРЕКП) у 2020 році, за результатами перевірки порушень не виявлено, про що свідчить лист НКРЕКП від 07 жовтня 2020 року №1004/16/9-20 (а.с. 194-196, т.1).

Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо вчинення відповідачем-2 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, скаржником не надано.

Доводи апелянта щодо упередженості судді, яка розглядала справу у суді першої інстанції були предметом розгляду, про що постановлені ухвали від 16 січня 2024 року та 29 квітня 2024 року за результатами розгляду заяв позивача про відвід головуючого судді.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія судіів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели, або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, колегія суддів підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачає.

Керуючись ст. ст. 35, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2025 року.

Судді: