УХВАЛА

06 березня 2025 року

м. Київ

справа № 463/9504/20

провадження № 61-1159ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Р. Т., державний нотаріус Третьої львівської держаної нотаріальної контори

Якубець Т. Я., Львівська міська рада, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- скасувати запис про право власності № 16496457 за ОСОБА_4 , правонаступник (спадкоємець) ОСОБА_1 , який внесений в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 16 вересня 2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусак Р. Т. з відкриттям розділу, індексний номер: 31489508 від 21 вересня 2016 року на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане ОСОБА_1 14 грудня 2017 року державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Якубець Т. Я. і зареєстроване в реєстрі за № 6-849 (спадкова справа № 704/2017);

- скасувати запис про право власності № 23933954 за ОСОБА_1 , який внесений в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 14 грудня 2017 року державним нотаріусом Третьої львівської держаної нотаріальної контори Якубець Т. Я. на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

23 січня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 09 грудня 2024 року (повний текст складено 19 грудня 2024 року), в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду

від 09 грудня 2024 року, яке мотивовано тим, що копію оскаржуваної постанови, повний текст якої складено 19 грудня 2024 року, заявниця отримала 30 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку, на підтвердження чого надала відповідні докази.

Колегія суддів, проаналізувавши доводи особи, яка подає скаргу та наявні докази на підтвердження цих доводів, дійшла висновку, що пропущений строк на касаційне оскарження підлягає поновленню, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику копії постанови Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги. Вимоги ухвали від 11 лютого 2025 року виконані.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16,

від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, від 15 липня 2020 року у справі № 522/21026/16-ц, від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17, від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20, від 16 лютого 2022 року у справі № 308/8430/19, що передбачає вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази, що передбачає вимоги пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 після усунення недоліків подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 397 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року у справі № 463/9504/20.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Личаківського районного суду м. Львова цивільну справу № 463/9504/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування запису про право власності.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара