Справа № 544/460/25
пров. № 2/544/316/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді: Малицької О. Л.

секретар судового засідання Ралець О. С.

розглянувши у судовому засіданні в залі судув м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Міщенко Ю. О. звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті залишилася спадщина на частину якої позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак на іншу частину спадкового майна, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть бути оформлені спадкові права іншим шляхом, ніж через звернення до суду. Вказаний будинок був збудований в 1967 році та зареєстрований у погосподарській книзі у відповідності до чинного на той момент законодавства. Відповідно до записів у погосподарській книзі, власником будинку вказана ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину після неї прийняла її онуку - ОСОБА_4 , яка в свою чергу за життя не встигла оформити свої спадкові права та також померла. Після смерті ОСОБА_4 спадщину після неї, в тому числі і вищевказаний житловий будинок, прийняла її мати ОСОБА_2 , яка також не змогла оформити своїх спадкових прав у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене, позивачка після смерті ОСОБА_2 позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити право власності на вищевказаний будинок, а тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, однак від її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги представник позивача просив задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, однак від нього надійшла заява в якій він зазначив, що просить справу слухати без його участі, при розгляді справи поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів у погосподарській книзі №4 за 1991-1995 роки с. Калинів Міст, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , значиться ОСОБА_3 , 1918 року народження. Разом з нею проживала ОСОБА_2 , 1936 року народження, та ОСОБА_4 , 1971 року народження, що підтверджується довідкою №5821/02-33 від 03 липня 2024 року (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що встановлено рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 24.03.2021 року (справа № 544/1577/20). (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина, до якої в тому числі увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 була її онука ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину відповідно до статті 549 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. ОСОБА_4 після смерті бабусі спадкові права на майно померлої не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Калинів Міст Пирятинського району померла ОСОБА_4 , що встановлено рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 24.03.2021 року (справа № 544/1577/20). (а.с. 8).

Після її смерті відкрилась спадщина на все майно, в тому числі і на неоформлене майно бабусі ОСОБА_3 . Єдиним її спадкоємцем є мати - ОСОБА_2 , яка оформила свої спадкові права на частину спадкового майна, а саме на земельні ділянки, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НСН №837879 від 14 червня 2021 року (а.с. 50).

Вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , залишився не оформленим через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.7).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорожець О. О., яким померла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 37).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 позивачка, як спадкоємиця за заповітом звернулася до Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Михайліченко Т. М. з заявою про прийняття спадщини після померлої (а.с. 33).

Інших спадкоємців, в тому числі які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, немає, про що свідчить заведена спадкова справа № 191/2022 до майна померлої ОСОБА_5 (а.с. 31-71).

ОСОБА_1 оформила свої спадкові права на частину спадкового майна, а саме на земельні ділянки, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 21 вересня 2023 року (а.с. 65, 67).

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , позивачці було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відсутність даного документа перешкоджає позивачці володіти та розпоряджатись спадковим майном.

Згідно довідки КП Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації №797 від 23.04.2024 об`єкт нерухомості, що знаходиться по АДРЕСА_1 в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований (а.с. 17).

Відповідно до відомостей в технічному паспорті та інформаційній довідці №473 від 23 квітня 2024 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 69,2 кв. м., житловою площею 35,1 кв. м., сараю «Б» (а.с. 16, 18-20).

Ринкова вартість об`єкту становить: 82142 грн (а.с. 22).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Як вказано в технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна, вказаний житловий будинок збудовано в 1967 році.

Приписами Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.66 Міністерства комунального господарства Української РСР, реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, та інші об`єкти, споруджені в сільській місцевості, не передбачалась.

Також, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до вказаного Указу і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних).

Питання набуття права власності регулювались також Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

За вказаними Указом і Постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13.

Згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Отже, аналізуючи вищевказані норми, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 за життя набула право власності на житловий будинок правомірно, оскільки діюче на той час законодавство не пов`язувало момент виникнення права власності з обов`язковою державною реєстрацією об`єкту нерухомості.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що вказане право власності було успадковане ОСОБА_4 , а після смерті останньої ОСОБА_2 хоч і не було ними оформлено у встановленому законом порядку.

Вказане унеможливило оформлення позивачкою спадщини у нотаріуса в позасудовому порядку.

На підставі викладеного та враховуючи, те що позивачці з незалежних від неї причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, але ніхто, крім неї, на спадщину не претендує і вона бажає її прийняти, при цьому обраний позивачкою спосіб захисту її прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за ними право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 69,2 кв. м., житловою площею 35,1 кв. м., сараю «Б», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Міщенко Юрій Олексійович, робоча адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Пирятинська міська рада Полтавської області, Код , 37000, вул. Соборна, 42, м. Пирятин, Полтавської області.

Суддя О.Л.Малицька