Справа № 569/8226/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Лук`янчук В.С.,

представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Долінського Т.Й.,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Савчука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування особи на утриманні загиблого на дату загибелі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лук`янчук Вікторію Сергіївну (надалі Позивач) звернулася в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування особи на утриманні загиблого на дату загибелі.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала з квітня 2005 року разом з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина. Спочатку проживали в період з 2005 року до 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , в подальшому разом проживали спільно в належній позивачу на праві спільної часткової власності квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , як військовослужбовець загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 26.05.2022 року. Загинув в зоні ведення бойових дій захищаючи нашу державу, що підтверджується довідкою про причини смерті форми №106/0 №2222 від 24.05.2022 року, а також сповіщенням сім`ї від 23.05.2022 року №1/3860. Після загибелі ОСОБА_3 з позивачем зв`язувався юрист з військової частини де перебував чоловік та повідомив їй, що після проведення службового розслідування всі документи будуть передані за місцем реєстрації померлого територіальному центру комплектування та соціальної підтримки з можливістю оформити допомогу членами сім`ї - тобто позивачу. При цьому юрист повідомив, що у особовій картці військовослужбовця ОСОБА_3 вказаний її номер телефону, як члена сім`ї (дружини). Позивач вказала, що факт спільного проживання, як подружжя із загиблим підтверджується документами, зокрема: акт обстеження житлових умов про фактичне проживання від 02.06.2022 року за адресою АДРЕСА_2 , акт обстеження житлових умов про фактичне проживання від 04.06.2022 року за адресою в АДРЕСА_1 , акт від 22.05.2022 року №340/05 щодо опису власних речей військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_3 , свідоцтво на поховання ОСОБА_4 № НОМЕР_2 від 26.05.2022 року, сповіщення сім`ї №1/3860 від 23.05.2022 року, довідка про причини смерті до форми №106/0 №2222 від 24.05.2022 року, трудова книжка НОМЕР_3 ОСОБА_3 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_4 , посвідчення серія НОМЕР_5 , військовий квиток НОМЕР_6 від 13.05.1989 року, свідоцтво про народження ОСОБА_3 . НОМЕР_7 , диплом НОМЕР_8 від 29.04.1998 року, посвідчення Рівненської філії ПриватБанк Лісовського В.Г., мобілізаційне розпорядження НОМЕР_9 , довідка №6/125 від 29.03.2022 року, картка платника податків ОСОБА_3 , відзнака Президента України «За участь в антитерористичній операції» ОСОБА_3 , грамота старшому сержанту ОСОБА_3 . Вказує, що наявність вказаних документів у позивачки свідчить про наявність близьких (подружніх) відносин та введення спільного господарства з загиблим. Також, позивачем долучена копія заяви посвідчена приватним нотаріусом Скромна Ю.А. зареєстровано в реєстрі за №711, про те, що в період з 20.05.1999 року по даний час позивач в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Позивач вказала, що є безробітною та в період з 2019 року перебувала на утриманні свого цивільного чоловіка ОСОБА_3 , що підтверджується банківськими квитанціями, якими загиблий чоловік перераховує їй кошти як для дружини, що вказує на факт перебування позивачки на його утриманні.

30.09.2024 року представником позивача подано до суду заяву про зміну предмету позову, в якій вона просить: встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з вересня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 . В іншій частині позовних вимог залишити без змін.

Представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Савчуком В.О. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позов є безпідставним та не обґрунтований. Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини від збройного вторгнення держави агресора російської федерації. Інших родичів у батька ОСОБА_2 не залишилося. Батьки ОСОБА_2 розлучилися в червні 2006 року. Після розлучення ОСОБА_3 , пішов жити до своєї мами ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) по місцю реєстрації за адресою АДРЕСА_3 , де і фактично проживав до дня смерті його мами ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_8 . У вказаний період ОСОБА_2 постійно спілкувався зі своїм батьком ОСОБА_3 , приходив до нього в гості у квартиру АДРЕСА_4 , де проживала також його бабуся ОСОБА_5 , ОСОБА_2 особисто бачив, що усі речі домашнього вжитку батька були у цій квартирі. В період з 2006 року по 2014 рік батько працював у банку, з 2014 року по 2016 року проходив військову службу по мобілізації на Донбасі (і потім по контракту), після демобілізації в 2016 році батько повернувся додому за адресою АДРЕСА_3 , де продовжував проживати зі своєю мамою і працювати у банку. Після смерті бабусі його батько ОСОБА_3 не хотів постійно проживати по місцю реєстрації і орієнтовно з кінця 2021 року винайняв собі інше житло де і була частина його особистих речей і документів. Про існування ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 дізнався фактично на похороні батька, про їх спільне проживання йому нічого не було відомо. Зазначає, що він отримав кошти, які були належні до виплати ОСОБА_3 на момент смерті. Окремо зазначає, що позивачка не була на утриманні загиблого, вона не є непрацездатною особою, яка б взагалі мала б право на утримання її кимось, а також позивачка не є одинокою особою у неї є два повнолітні сини, які зобов`язані утримувати свою матір, якщо вона цього потребує. Неправдивість доводів позовної заяви та поданих доказів де вона зазначає, що проживала з ОСОБА_3 з квітня 2005 року натомість, до червня 2006 року ОСОБА_3 перебував у законному шлюбі. Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначає, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Усі письмові докази (документи), які було подано позивачем до суду свідчать лише про той факт, що вона мала доступ до місця проживання ОСОБА_3 і чітко скористалася цим подаючи документи ОСОБА_3 до ТЦК та до суду. Жодних доказів того, що ОСОБА_3 залишив їй свої документи, як цивільній дружині позивачка не надає, а документи з частини їй було направлено, як контактній особі зазначеній в особовій справі. При цьому позивачка зазначаючи у позові, що фактично прожила з ОСОБА_3 сімнадцять років не надає жодних доказів придбання за цей час будь якого спільного майна, предметів домашнього вжитку, побутової техніки, меблів, одягу чи будь чого взагалі, що свідчить про відсутність будь яких спільних покупок з загиблим. А як наслідок це свідчить про відсутність спільного сімейного бюджету та про відсутність спільних прав та обов`язків. Також відсутні докази ведення спільного господарства, вирішення спільних побутових питань, квитанції чи чеки покупок для проведення ремонту житлового приміщення де вони начебто проживали сімнадцять років. Зазначає, позовна вимога щодо встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з квітня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 - є безпідставною, а друга позовна вимога яка є похідною від першої щодо встановлення юридичного факту перебування на утриманні ОСОБА_1 в загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 на дату смерті (загибелі). В зв`язку з викладеним просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

Представником позивача до суду подано відповідь на відзив ОСОБА_2 , в якій зазначено, що сторона позивача вважає твердження зазначені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими, та такими, що не спростовують позовні вимоги.

Представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 поданий відзив, в якому представник просить відмовити в задоволені позову. Зазначає, що встановлення факту проживання позивачки однією сім`єю із загиблим ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини від збройного вторгнення держави агресора російської федерації солдатом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судом буде слугувати для виплати одноразової грошової допомоги (у розмірі п`ятнадцять мільйонів гривень). Позивачка у відповідності до вимог законодавства не є тією особою, яка підпадає під категоріє утриманців і не визнана у встановленому порядку не працездатною особою, для того щоб перебувати на утриманні загиблого. Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Міністерства оборони України подано до суду письмові пояснення в яких зазначено, що для встановлення факту спільного проживання та ведення побуту і визнання членом сім`ї, сторона повинна довести декілька ключових моментів, про які безпосередньо вказано в сімейному кодексі, зокрема: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. Однією з умов для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у шлюбних відносинах, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В той же час відповідно до пункту 4 частини 3.1 розділу 3 Наказу Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023 року: Районний (міський) ТЦКСП: у встановленому порядку представляє інтереси Міністерства оборони України у судових справах, пов`язаних з визначенням кола осіб, яким виплачується ОГД, звертається до суду щодо залучення до цих справ інших членів сім`ї загиблого, інтересів яких вони стосуються. Крім того, згідно п. 5 частини 3.1. розділу 3 Наказу №45: Районний (міський) ТЦКСП веде облік осіб загиблих (померлих) військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби), та осіб, які звернулися (можуть звернутися) за отриманням ОГД.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з обґрунтувань викладених у позові та з врахуванням заяви про зміну предмета позову.

В судовому засіданні представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_9 - Долінський Т.Й. просив відмовити в задоволенні позову, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Савчук В.О. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 26.05.2022 року. ОСОБА_3 загинув в зоні ведення бойових дій захищаючи нашу державу, що підтверджується довідкою про причини смерті форми №106/0 №2222 від 24.05.2022 року, а також сповіщенням сім`ї від 23.05.2022 року № 1/3860.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 від 10.11.1997 року ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , його батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про розірвання шлюбу №7 від 18.01.2023 року наявні відомості про актовий запис №615 від 17 серпня 2006 року про розірвання шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_6 .

Згідно копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №72954389 від 24.06.2023 року, приватним нотаріусом Матвєєвою О.В. зареєстровано спадкову справу №69605722 після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцем якого є ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2023 року ОСОБА_2 , який є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , 1969 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :06:005:0311, яка розташована за адресою: Рівненська область, Дубенський район, Варковицька сільська рада.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2023 року ОСОБА_2 , який є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , 1969 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , видано свідоцтво про право на спадщину на частки квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101. Квартира, частка якої спадкується складається з однієї житлової кімнати жилою площею 15,8 кв.м., загальною площею 29,7 кв.м.

До матеріалів справи позивачем долучено копія заяви посвідченої приватним нотаріусом Скоромною Ю.А. зареєстровано в реєстрі за №711, про те, що ОСОБА_1 в період з 20.05.1999 року по даний час в зареєстрованому шлюбі не перебувала.

Матеріали справи містять копію акту обстеження житлових умов про фактичне проживання від 02.06.2022 року за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_7 , що зареєстрований, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживають за цією адресою та копію акту обстеження житлових умов про фактичне проживання від 04.06.2022 року за адресою в АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживали за цією адресою до 2019 року та з цього часу не проживають.

22 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_11 про надання документів для оформлення одноразової грошової допомоги.

Листом від 11.12.2023 року №1/9335 ІНФОРМАЦІЯ_12 відмовлено ОСОБА_1 в наданні документів, оскільки позивач не є членом сім`ї загиблого ОСОБА_3 в розумінні ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відтак відсутні підстави для надання витребуваних документів.

Згідно рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року у справі №460/28848/23 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_11 щодо ненадання копій документів ОСОБА_1 необхідних для призначення та отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15000000 гривень у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_12 надати ОСОБА_1 визначені документи в пункті 10 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року для призначення та отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15000000 гривень у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Рішення набрало законної сили.

В матеріалах справи наявні: копія лікарського свідоцтва про смерть №2222 від 24.05.2022 року ОСОБА_3 , копія свідоцтва на поховання ОСОБА_3 №002380 від 26.05.2022 року, копія сповіщення сім`ї №1/3860 від 23.05.2022 року, копія довідки про причини смерті до форми №106/0 №2222 від 24.05.2022 року, копія трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_3 , копія свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_4 , копія посвідчення серії НОМЕР_5 , копія військового квитка НОМЕР_6 від 13.05.1989 року, копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 НОМЕР_7 , копія диплому НОМЕР_8 від 29.04.1998 року, копія посвідчення Рівненської філії Приватбанк Лісовського В.Г., копія мобілізаційного розпорядження НОМЕР_9 , довідка №6/125 від 29.03.2022 року, копія картки платника податків ОСОБА_3 , копія відзнаки Президента України «За участь в антитерористичній операції» ОСОБА_3 , копія грамоти старшому сержанту ОСОБА_3 та копія акту від 22.05.2022 року №340/05 щодо опису власних речей військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_3 .

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1258, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 суду показав, що з ОСОБА_8 вони познайомилися в 2006-2007 році, певний період ОСОБА_8 проживав разом зі своєю мамою на АДРЕСА_5 . Також певний період ОСОБА_8 проживав з мамою свідка (позивачем) по АДРЕСА_6 . ОСОБА_3 свідку розповідав, що у нього є син ОСОБА_9 . Особисто з ОСОБА_9 він не був не знайомий, познайомився з ним тільки на похоронах. Зазначає, що ОСОБА_10 був у нього на весіллі в ролі його батька та профінансував більшу частину цього весілля. Після служби в АТО ОСОБА_10 повертався до мами ОСОБА_1 де разом проживали на АДРЕСА_7 .

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 суду показала, що ОСОБА_12 знає з 1989-1990 років. В 1999 році ОСОБА_13 розірвала шлюб зі своїм чоловіком. Пізніше в 2005 році ОСОБА_13 розказувала, що познайомилася з ОСОБА_3 . Свідку відомо, що в 2014-2015 роках ОСОБА_13 з ОСОБА_8 проживали на вул. Захисників Маріуполя, а потім з 2019 року переїхали. Свідок була в гостях у ОСОБА_13 і ОСОБА_8 . ОСОБА_10 говорив, що ОСОБА_9 уникає спілкування з ним.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_14 суду показав, що ОСОБА_12 знає з 1977 року, вони навчалися в одній школі. Мама ОСОБА_8 і його мама були подругами. В свідка були дружні стосунки з ОСОБА_8 , разом навчалися в академії МВС потім разом працювали. Свідок добре знає сестру ОСОБА_15 . Саме свідок познайомив ОСОБА_8 з ОСОБА_13 в кафе «Абсолют». В 2006, 2007 р. ОСОБА_13 з ОСОБА_8 почали проживати разом. ОСОБА_8 з сином ОСОБА_9 не спілкувались.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 суду показав, що ОСОБА_10 це його тато. У нього з татом були нормальні стосунки. З 2017 року свідок їздив за кордон на заробітки. Тато допомагав йому коштами, та мав земельну ділянку, яку йому дали як учаснику бойових дій. Тато жив у бабусі по АДРЕСА_5 , працював в Приватбанку. Він ніколи не говорив, що має жінку з якою спільно проживають як сім`я. ОСОБА_12 він побачив перший раз в 2019 році на похоронах його бабусі, а другий раз бачив на похоронах у тата.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_16 суду показав, що більше 20 років він працює в Приватбанку. В 2007 році він познайомився з ОСОБА_17 , який працював з 2007 року по 2022 рік у Приватбанку під його керівництвом. Свідок бачив ОСОБА_8 з ОСОБА_13 на корпоративі, про те, що у ОСОБА_8 і ОСОБА_13 не був зареєстрований шлюб свідку не було відомо. Один раз свідок був в квартирі по АДРЕСА_8 , де були ОСОБА_13 з ОСОБА_8 . Свідоцтво про смерть ОСОБА_8 свідку надала ОСОБА_18 , вона також писала заяву на видачу трудової книжки та отримала допомогу від банку. ОСОБА_8 з сином не приходив на роботу, та про своє побутове життя нічого не розказував.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_19 суду показав, що знає ОСОБА_13 і ОСОБА_8 як сусідів по АДРЕСА_8 . З 2014 по 2019 рік, він був у них в гостях. Свідку відомо, що ОСОБА_8 служив в АТО. Коли ОСОБА_8 приїжджав у відпустку, то приїжджав на квартиру по АДРЕСА_8 . Свідок думав, що ОСОБА_20 це рідний син ОСОБА_8 , про ОСОБА_9 він не знав. В 2019 році ОСОБА_13 і ОСОБА_8 переїхали з АДРЕСА_8 . Свідок приходив на квартиру по АДРЕСА_9 .

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 суду показала, що ОСОБА_21 це її син. В 1995 році вони з ОСОБА_8 одружилися. В 2004 році були не порозуміння та в 2006 році вони з ОСОБА_8 розірвали шлюб. Згодом у них з ОСОБА_8 налагодилися стосунки. Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 переїхав жити до своєї мами на АДРЕСА_5 . Деякий час ОСОБА_8 після смерті мами проживав в квартирі по АДРЕСА_5 , а пізніше вони з своєю сестрою ОСОБА_22 здавали цю квартиру. Свідку не відомо де ОСОБА_8 надалі мешкав. Коли ОСОБА_9 звертався до ОСОБА_8 про допомогу, то він надавав йому кошти. В 2014 році ОСОБА_8 пішов служити. З сестрою ОСОБА_23 свідок спілкується, саме вона і повідомила, що ОСОБА_8 загинув. ОСОБА_12 свідок бачила тільки два рази, перший раз побачила на похороні мами ОСОБА_8 , а другий раз на похороні ОСОБА_8 . Сина ОСОБА_13 - ОСОБА_24 свідок побачила перший раз на похороні ОСОБА_8 . У ОСОБА_9 і ОСОБА_8 були нормальні стосунки, як у батька і сина. Свідку також відомо, що у ОСОБА_8 була половина квартири, яку він отримав у спадок від своєї мами, пізніше ОСОБА_8 цю квартиру переоформив на сина ОСОБА_9 . У ОСОБА_8 також була земельна ділянка, яку йому дали як учаснику бойових дій.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_25 суду показав, що ОСОБА_26 це його кум. ОСОБА_8 з ОСОБА_9 часто приходили до нього в гості. З ОСОБА_8 вони зустрічалися один-два рази в тиждень, а в телефонному режимі часто спілкувалися. До 2019-2020 року ОСОБА_8 проживав у мами по АДРЕСА_5 . Свідку не відомо з ким ОСОБА_8 проживав після розірвання шлюбу. До мами ОСОБА_8 свідок приходив в гості в 2017, 2018, 2019 роках. Останній раз він бачив ОСОБА_8 в 2019-2020 році. ОСОБА_12 свідок перший раз побачив на похоронах.

Долучені до справи позивачем фотографії не можуть бути єдиним доказом, які свідчать про існування між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 подружніх/шлюбних відносин.

В постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року по справі №466/3769/16-ц) зроблено висновок, що в контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також відзначити, що згідно усталеної судової практики самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Факт сплати ОСОБА_3 комунальних послуг за період з 2019 по 2022 роки свідчить лише про його користування даною квартирою. Перерахування ОСОБА_3 на картку ОСОБА_1 в 2019-2021 роках незначних сум, не може свідчити про факт їх сталих подружніх стосунків.

Позивачем до позову на підтвердження спільного проживання протягом 16 років з померлим ОСОБА_3 не додано жодних квитанцій, які б підтверджували купівлю майна для спільного користування, здійсненні витрат на утримання житла, його ремонт.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16.

Частинами 1,2 ст. 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

В Постанові Верховного Суду від 06 лютого 2025 року справа № 758/16153/19 зроблено висновок, факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання коштів, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те що між сторонами склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

З висновків Верховного Суду, які висловлені у постановах від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, вбачається, що обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкоємцем спільним витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для встановлення факту проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. При цьому показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином досліджені судом в сукупності матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що сторони по справі мали спільні витрати, вели спільний бюджет, здійснювали купівлю майна для спільного користування, приймали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було сталих стосунків, які притаманні чоловіку і жінці без реєстрації шлюбу.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 89, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування особи на утриманні загиблого на дату загибелі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_13 , адреса: АДРЕСА_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_13 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Міністерство оборони України, адреса: м.Київ, просп. Повітрофлотський, буд.6, .

Повний текст рішення виготовлено 07.03.2025 року.

Суддя Харечко С.П.