Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судових засідань Цимбалюк А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Никончук К.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання членом сім`ї наймача та права постійного користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1. 14.11.2023 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулася до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до Житомирської міської ради (далі також відповідач), в обґрунтування якого зазначила, що з квітня 2015 року позивач за згодою брата ОСОБА_3 - наймача кв. АДРЕСА_1 , вселилась в квартиру та постійно проживала разом із братом, вела спільне господарство, здійснювала догляд за ним, сплачувала комунальні послуги та фактично виконувала всі обов`язки наймача.

2. Посилаючись на те, що після смерті брата здійснила його поховання та вступила у спадщину, як єдиний спадкоємець, однак за життя брат не встиг приватизувати квартиру, у звязку з чим просила: (1) визнати позивача членом сім`ї ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; (2) визнати за позивачем право постійного користування кв. АДРЕСА_1 .

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

3. 20.11.2023 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/11507/23, яку вирішено розглядати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання.

4. Представник Житомирської міської ради Гущина В.С. через підсистему «Електронний Суд»» надіслала відзив на позов, в якому зазначила, що позивач не набула права користування спірною квартирою, оскільки не була ані зареєстрована в ній, ані вселена до житла в установленому законом порядку; ордер на квартиру був виданий батькам та брату позивача, та остання не укладала договору найму. Після смерті наймача ОСОБА_3 договір найму з позивачем не укладався, особовий рахунок на її ім`я не переоформлювався, а відтак, позивач не набула статусу нового наймача. Позивач має інше житло у спільній частковій власності та залишається зареєстрованою за іншою адресою, що виключає можливість визнання за нею права користування комунальним житлом.

Крім того, позивач не довела наявності письмової згоди наймача та членів його сім`ї на її вселення, як цього вимагає ст. 65 ЖК України, а також не надала належних доказів ведення спільного господарства з наймачем: спільного бюджету, витрат на комунальні послуги, ремонтів чи придбання речей для спільного користування, а тому просила у задоволенні позову відмовити (а.с.45-55).

5. 13.02.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

6. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Додатково пояснили, що позивач утримує спірне житло у належному стані, регулярно проводить необхідні ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги та тривалий час постійно проживає у спірній квартирі.

7. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 (а.с.6-7).|

9. Батьку позивача ОСОБА_4 , матері - ОСОБА_5 та брату ОСОБА_3 надано право на зайняття квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером на житло серії НОМЕР_3 від 26.05.1983 (а.с.17).

10. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 09.03.2022 (а.с.18).

11. ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про реєстрацію місця проживання особи №10-14/19226 від 23.09.2020 (а.с.8).

12. Право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано, що підтверджується копією довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна, що видана КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №4250 від 30.11.2022 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна №319517235 від 04.01.2023 (а.с.9-10).

13. ОСОБА_1 з квітня 2015 року не зареєстрована, але проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією акту ТОВ «Керуюча компанія КомЕнерго-Житомир» №40 від 19.01.2023 (а.с.26).

14. Постановою приватного нотаріуса Царіциної І.С. №1/02-31 від 04.01.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.23).

15. 13.04.2023 приватним нотаріусом Царіциною І.С. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом №2232 після смерті брата ОСОБА_3 на вклади в банківських установах (а.с.21).

16. ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частка в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна №362076803 від 16.01.2024 (а.с.55).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

17. Частиною першою, другою статті 61 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

18. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо такі особи перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї (стаття 64 ЖК України).

19. Статтею 65 ЖК України визначено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

20. Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім`ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім`ї наймача.

21. Статтею 99 ЖК України передбачено, що піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

22. Згідно з ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

23. Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

24. Відповідно до ч. 2 ст. 824 ЦК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

25. Встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 не приватизована та відноситься до комунальної власності.

26. 26.05.1983 право на зайняття вказаної квартири на підставі ордеру отримали батьки позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та брат позивача - ОСОБА_3 , який був зареєстрований у квартирі з 07.07.1983 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 у квартирі ніхто не зареєстрований.

27. Як вбачається з акту ТОВ «Керуюча компанія КомЕнерго-Житомир» №40 від 19.01.2023 позивач проживає у квартирі АДРЕСА_1 з квітня 2015 року, без реєстрації.

28. В обгрунтування позову позивач вказувала на наявність згоди наймача квартири на її вселення як члена сім`ї наймача, тривале проживання з наймачем, догляд за ним, несення витрат з утримання житла.

29. Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначала про відсутність юридичних підстав для вселення та проживання позивача у спірній квартирі, відсутність реєстрації в цій квартирі, наявність іншого зареєстрованого місця проживання та права власності, відсутність рішення про приватизацію спірної квартири за життя наймача квартири, не доведення спільного проживання та спільний побуту з наймачем квартири.

30. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

31. Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

32. Особливості укладення договору найму житла, що належить до державного або комунального житлових фондів визначені у Житловому Кодексі України.

33. Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, якою є тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

34. Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12 сформульовано такі висновки: у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК України).

35. Водночас під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні, наявність згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між згаданими особами, наймачем і членами сім`ї, які проживають з ним, певного порядку користування жилим приміщенням, й інші обставини, які мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

36. Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем.

37. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку своє місце проживання не реєструвала.

38. З копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що остання має зареєстроване місце проживання за іншою адресою: АДРЕСА_3 , що також не заперечувалося позивачем, та з 13.10.2014 позивач є власником 1/2 частки вказаної квартири.

39. Доказів того, що наймач квартири ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя звертався до відповідних органів з питання реєстрації місця проживання позивача у спірній квартирі матеріали справи не містять, тому твердження ОСОБА_1 про постійне проживання у спірній квартирі, саме зі згоди квартиронаймача, не підтверджується матеріалами справи.

40. Позивачем на підтвердження обставин щодо хвороби чи перебування у стані, який потребував догляду, матері та брата, жодних письмових доказів не надано.

41. Допитані в судових засіданнях свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили, що позивач здійснювала догляд спочатку за матір`ю, а потім за рідним братом, у зв`язку з чим почала проживати у квартирі АДРЕСА_1 .

42. Проте, частиною першою статті 98 ЖК України визначено, що наймач жилого приміщення та члени його сім`ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім`ї наймача.

43. Верховний Суд у постановах від 28 липня 2020 року у справі № 759/17953/15-ц (провадження № 61-18718св19) та від 04 листопада 2020 року у справі № 641/2970/17 (провадження № 61-3921св19) дійшов висновку, що особи, які вселились в квартиру з метою здійснення догляду за хворими родичами, є тимчасовими мешканцями і самостійного права користування житлом не набувають.

44. Таким чином, доводи позивача щодо проживання у квартирі з дозволу попереднього наймача матері ОСОБА_5 та наступного наймача ОСОБА_3 саме як члена її сім`ї, є безпідставними.

45. У постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 759/9229/19 Верховний Суд зазначив, що належними та допустимими доказами для встановлення факту спільного проживання є, зокрема, докази ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків, інших обставин, які засвідчують реальність спільного проживання.

46. Твердження позивача про те, що ведення спільного господарства підтверджується оплатою комунальних послуг є необґрунтованим, оскільки з наданих до суду квитанцій не вбачається, що оплата послуг за адресою: АДРЕСА_4 проводилася до дня смерті ОСОБА_3 саме позивачем.

47. Також позивачем не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 мала будь-які доходи, та що одержані нею кошти вона вкладала в спільний з ОСОБА_3 бюджет.

48. Сам факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в родинних відносинах як сестри та брата, відповідно, не свідчить про ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету. Таким чином, позивач не надала до суду належних і допустимих доказів того, що вона з братом були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

49. Також суд зауважує, що в період з 12 квітня 1983 року по день смерті ОСОБА_3 27 лютого 2022 року, позивач мала зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

50. За змістом статті 65 ЖК України за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання у іншому жилому приміщенні. Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 577/49/79/15-ц.

51. Отже, оскільки позивач зберігала постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні, остання не може бути визнана такою, що відповідно до встановленого статтями 64, 65, 156 ЖК України порядку набула право постійного користування квартирою АДРЕСА_1 , наймачем якої за життя був ОСОБА_3 .

52. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

53. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК).

54. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

VI. ЩОДО РОЗПОДІЛУ СУДОВИХ ВИТРАТ

55. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, сплачений позивачем судовий збір залишається за позивачем і не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 19, 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_5

РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач:

Житомирська міська рада,

зареєстроване місцезнаходження за адресою:

10014, м.Житомир, майдан Корольова, 4/2,

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА