ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26564/24

Провадження № 22-ц/820/406/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), П`єнти І.В., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 грудня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ТОВ «Коллект Центр» зазначило, що 7 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») і ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики №-52254 «Проста позика» (далі кредитний договір), за умовами якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 3 000 грн на строк до 27 березня 2021 року, тобто на 20 днів, під 1,79% за кожен день користування кредитом, а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування коштами. За договором від 7 вересня 2021 року №07-09/21 ПАТ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал»), яке, у свою чергу, за договором від 10 березня 2023 року відступило це право позивачу. ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим на час набуття позивачем права вимоги виникла заборгованість у розмірі 19 740 грн 50 коп., яка складається з 3 000 грн заборгованості за кредитом і 16 740 грн 50 коп. заборгованості за процентами.

За таких обставин ТОВ «Коллект Центр» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 19 740 грн 50 коп. заборгованості за кредитним договором, 3 028 грн витрат зі сплати судового збору, 9 000 грн витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 грудня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» 3 000 грн заборгованості за кредитом, 16 740 грн 50 коп. заборгованості за відсотками, а всього 19 740 грн 50 коп., і 3 028 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Коллект Центр» як нового кредитора слід стягнути вказану заборгованість. У зв`язку з розглядом справи ТОВ «Коллект Центр» понесло витрати на професійну правничу допомогу, які з урахуванням принципу співмірності та справедливості слід покласти на відповідача у розмірі 3 000 грн

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за умовами кредитного договору ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 3 000 грн строком на 20 днів, а відповідач зобов`язався повернути ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» 3 000 грн основного боргу та 1 080 грн нарахованих процентів, а всього 4 080 грн. Оскільки ОСОБА_1 здійснив платежі за кредитним договором на суму 4 747 грн, то у нього відсутній борг перед новим кредитором. ТОВ «Коллект Центр» нарахувало заборгованість по процентам поза межами строку кредитування та не врахувало внесені відповідачем платежі, внаслідок чого розмір заявленої позивачем заборгованості є неправильним. Крім того, новий кредитор не мав права нараховувати проценти за користування кредитом, а загальна сума процентів не може перевищувати подвійної суми отриманого відповідачем кредиту. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Коллект Центр» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, не застосував норми статей 530, 631, 1048 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та неправильно застосував норми статей 512, 514 ЦК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

7 березня 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» (товариство, кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 3 000 грн на строк з 7 до 27 березня 2021 року, тобто на 20 днів (пункти 2.1, 2.2, 2.3 кредитного договору).

Пунктом 2.5 кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (додаток №1 до кредитного договору).

Згідно з пунктом 2.7 кредитного договору плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів користування кредитом, визначену у пункті 2.3 цього Договору, та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства і закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства.

Із Графіка розрахунків слідує, що сторони узгодили розмір плати за користуванням кредиту у вигляді процентної ставки за кожен день користування кредитом 1,79%, сукупну вартість кредиту (всього до сплати) 4 080 грн.

В силу пункту 3.9 кредитного договору позичальник зобов`язується здійснити повернення суми кредиту та сплатити нараховані у відповідності до цього договору проценти за користування кредитом одноразовим платежем у розмірі 4 080 грн шляхом зарахування власних грошових коштів на рахунок товариства не пізніше 27 березня 2021 року.

ОСОБА_1 підписав кредитний договір шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (Х8333АР5).

Того ж дня, тобто 7 березня 2021 року, ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 3 000 грн.

На виконання зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 здійснив платежі: 27 березня 2021 року 360 грн, 1 квітня 2021 року 360 грн, 6 квітня 2021 року 360 грн, 11 квітня 2021 року 360 грн, 16 квітня 2021 року 360 грн, 21 квітня 2021 року 360 грн, 26 квітня 2021 року 360 грн, 1 травня 2021 року 360 грн, 6 травня 2021 року 360 грн, 12 травня 2021 року 697 грн, 17 травня 2021 року 450 грн., 22 травня 2021 року 360 грн., - а всього 4 747 грн.

7 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07-09/21, за умовами якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату своє право грошової вимоги до боржників за рядом кредитних договорів, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Пунктом 5.2 цього договору визначено, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) кредитором і набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №2). Того ж дня ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» і ТОВ «Вердикт Капітал» підписали реєстр боржників.

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату своє право грошової вимоги до боржників за рядом кредитних договорів, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Пунктом 5.2 цього договору визначено, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) кредитором і набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4). Того ж дня ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» підписали реєстр боржників.

ТОВ «Коллект Центр» нарахувало ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 740 грн 50 коп., яка складається з 3 000 грн заборгованості за кредитом і 16 740 грн 50 коп. заборгованості за процентами.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

При укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу.

Зібрані докази вказують на те, що 7 березня 2021 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір, на виконання якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надало відповідачу кредит у розмірі 3 000 грн, а той зобов`язався до 27 березня 2021 року повернути кредит і сплатити проценти одноразовим платежем у розмірі 4 080 грн.

Отже сторони встановили строк кредитування за кредитним договором 20 днів (до 27 березня 2021 року).

Також сторони передбачили, що у разі виникнення тимчасових фінансових труднощів або інших обставин, що можуть мати наслідком невиконання та/чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, позичальник має право порушувати перед кредитором питання про продовження строку, встановленого пунктом 2.3 цього договору, шляхом направлення позикодавцю відповідного звернення (клопотання) через особистий кабінет користувача за допомогою ІТС, в порядку та на умовах визначених у пункті 3.19 цього договору (пункт 4.1.2 кредитного договору).

За змістом укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами за період після закінчення строку кредитування. Водночас у справі відсутні будь-які докази про те, що за відповідним зверненням (клопотанням) ОСОБА_1 було продовжено (пролонговано) строк кредитування. При цьому ТОВ «Коллект Центр не заявило до ОСОБА_1 вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на те, що ОСОБА_1 на виконання зобов`язання за кредитним договором сплатив ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» 4 747 грн., у нього відсутній борг за цим договором.

Відтак, оскільки на час укладення ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 ОСОБА_1 виконав зобов`язання за кредитним договором, то це зобов`язання не перейшло до позивача як нового кредитора, а тому позов ТОВ «Коллект Центр» не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції помилково не звернув увагу на вказані обставини та неправомірно погодився із заявленим у позовній заяві розміром заборгованості за кредитним договором.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні позову суд першої інстанції не врахував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

В позові ТОВ «Коллект Центр» слід відмовити.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В позові ТОВ «Коллект Центр» відмовлено, внаслідок чого понесені ним витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу не відшкодовуються.

Водночас ТОВ «Коллект Центр» повинно відшкодувати ОСОБА_1 обґрунтовано понесені ним витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633 грн 60 коп.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження 01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс 306; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44276926) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 3 633 гривні 60 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

І.В. П`єнта

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Карплюк О.І.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27