справа № 646/7624/25
провадження № 2/631/1046/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 грудня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши матеріали позовної заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» адвокат Анохіна Ольга Олексіївна з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи 31 липня 2025 року звернулась до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитними договорами № 01 від 08 листопада 2017 року та № 301 від 03 березня 2021 року у загальному розмірі 175368 гривень 31 копійку, а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова, постановленою 15 вересня 2025 року під головуванням судді Іщенко О. В. цивільну справу з єдиним унікальним № 646/7624/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Зі змісту ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова, постановленою 15 вересня 2025 року під головуванням судді Іщенко О. В. цивільну справу з єдиним унікальним № 646/7624/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами вбачається, що підставою для її передачі є те, що судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі було встановлено, що згідно із відповіддю № 1770864 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_1 з 21 березня 2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально належить до Харківського району Харківської області.

17 жовтня 2025 року за вхідним № 34130 до Харківського районного суду Харківської області із Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла цивільна справа з єдиним унікальним № 646/7624/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області, постановленою 20 жовтня 2025 року під головуванням судді Пілюгіної О. М., цивільну справу з єдиним унікальним 646/7624/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, передано на розгляд до Нововодолазького районного суду Харківської області, з урахуванням постанови Верховної Ради України № 807-ІХ від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», оскільки відповідач має зареєстроване місце проживання на території Нововодолазької об`єднаної територіальної громади Харківського району Харківської області.

05 грудня 2025 року за вхідним № 7747/25-вх. до Нововодолазького районного суду Харківської області з Харківського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа з єдиним унікальним № 646/7624/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

При цьому відповідно до змісту статті 32 зазначеного кодифікованого закону України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, суд виходить з приписів статті 55 Конституції України, які обумовлюють, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізація особою права на звернення до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку) захисту порушених прав, яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Цивільного процесуального кодексу України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, у частині 2 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

При цьому, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача, що чітко встановлено частиною 7 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, особа реалізує право на звернення до суду шляхом подання письмової позовної заяви особисто або через представника.

Частинами 1 та 3 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Приписами частин 1 та 2 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що представником в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Перелік документів, що підтверджують повноваження представників, наведений у статті 62 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно з частиною 2 наведеної норми права повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частини 3, 4 та 7 статті 62 Цивільного процесуального кодексу України).

В даному випадку до суду від імені та інтересах АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» з позовом звернулась адвокат Анохіна Ольга Олексіївна. До позовної заяви на підтвердження свої повноважень Анохіна Ольга Олексіївна надала копію довіреності, посвідчену 29 липня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваль К. О. та зареєстрованої в реєстрі за № 438. Дослідивши зміст вказаної довіреності, судом встановлено, що вона видана без права передоручення, строком на три роки, та дійсна до 29 липня 2025 року включно.

Разом із тим, з позовом до Основ`янського районного суду міста Харкова представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» адвокат Анохіна Ольга Олексіївна звернулась з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи 31 липня 2025 року. Тобто, станом на дату подання позовної заяви до суду строк дії довіреності адвоката Анохіної О. О. закінчився. На момент вчинення процесуальної дії, а саме: підписання та подання позовної заяви до суду від імені та в інтересах АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» адвокат Анохіна Ольга Олексіївна не мала відповідної процесуальної дієздатності.

До позовної заяви адвокат Анохіна Ольга Олексіївна також додала сформовану 29 травня 2025 року з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи довіреність у порядку передоручення, відповідно до якої «Черненко Сергій Павлович на підставі довіреності, витягу з Єдиного державного реєстру від 21 грудня 2021 року, виданої щодо АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», уповноважив, в порядку передоручення Анохіну Ольга Олексіївну представляти інтереси АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в судах України (в тому числі в апеляційних та касаційних інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців). Довіреність видана з правом передоручення іншим особам. Довіреність дійсна до моменту її скасування», а також сформований 21 грудня 2021 року з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», в якому зазначені відомості про керівника Черненка Сергія Павловича (з позначкою обмеження згідно статуту).

З цього приводу слід відмітити, що як вже зазначалось, згідно з частиною 3 статті 62 Цивільного процесуального кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Приписами частини 3 статті 244 Цивільного кодексу України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (стаття 246 Цивільного кодексу України).

При цьому, у частині 2 статті 245 Цивільного кодексу України імперативно встановлено, що довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Крім того, за змістом статті 58 Закону України «Про нотаріат» довіреність, видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, в якій застережено право на передоручення, або після надання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність. Довіреність, видана в порядку передоручення, не може містити в собі більший обсяг прав, ніж їх передано за основною довіреністю. Строк дії довіреності, виданої в порядку передоручення, не може перевищувати строку основної довіреності, на підставі якої вона видана.

Отже, передоручення, за своїм змістом передбачає передання повноважень, отриманих на підставі доручення. До того ж чинне законодавство передбачає вимогу щодо нотаріального посвідчення такого правочину.

В даному випадку додана до позовної заяви довіреність у порядку передоручення, сформована 29 травня 2025 року, всупереч приписам частини 2 статті 245 Цивільного кодексу України не посвідчена нотаріально.

Як визначено у частині 1 статті 219 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Таким чином, адвокат Анохіна Ольга Олексіївна на підтвердження своїх повноважень надала довіреність у порядку передоручення, сформовану 29 травня 2025 року з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, яка не відповідає вимогам діючого Цивільного законодавства України, а також приписам статті 62 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, беручи до уваги, що довіреність, яка додана Анохіною Ольгою Олексіївною до позовної заяви, посвідчена 29 липня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваль К. О. та зареєстрована в реєстрі за № 438, на момент звернення до суду закінчила термін своєї дії, а довіреність у порядку передоручення, сформована 29 травня 2025 року з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, не містить підпису керівника (уповноваженої особи) АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (у тому числі кваліфікованого електронного підпису), не посвідчена нотаріально та не входить до переліку довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, вона не є належним документом на підтвердження повноважень Анохіної О. О. як представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», тому суд дійшов висновку, що позовна заява підписана та подана до суду особою, яка не підтвердила належним чином свої права на вчинення відповідної процесуальної дії.

За змістом пункту 1 частини 4 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відтак, законодавцем передбачено, що такий недолік позовної заяви, як відсутність доказів на підтвердження повноважень представника на підписання поданої позовної заяви унеможливлює відкриття провадження у справі та є підставою для повернення позову.

Отже, враховуючи ту обставину, що подана до суду позовна заява підписана та подана особою, право якої на вчинення таких дій від імені АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» не підтверджено у встановленому законом порядку, вона підлягає поверненню позивачу.

При цьому, слід зазначити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку встановленому законом, що передбачено частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення судом позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою заявою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі оскарження дій суб`єкта владних повноважень учасником справи особисто або через представника.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 27 квітня 2021 року у справі № 420/1819/21 та від 31 травня 2021 року у справі № 140/16276/20.

Відтак, суд вважає за необхідно роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, що передбачено частиною 7 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 6 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Оскільки позовна заява у паперовому вигляді до суду не подавалась, а сформована з використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, суд обмежується лише процесуальним рішенням про її повернення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України, статтями 4, 13, 58, 60, 64, 184, 185, статтями 258 260, 261, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя Т. М. Трояновська