Справа №339/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

позивач та його представник ОСОБА_3 звернулися з позовною заявою про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частки з усіх видів заробітку згідно рішення Болехівського міського суду від 15 вересня 2021 року на 1/6 частину щомісячно.

Позовні вимоги обгрунтовуєї тим, що до одруження з відповідачем позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_5 та в них народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на їх утримання згідно рішення Болехівського міського суду від 04 листопада 2014 року сплачував аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину.

З 2024 року ОСОБА_5 стала вимагати збільшення суми аліментів так як діти вже дорослі на їхнє утримання необхідно більше коштів, тому вони дійшли згоди та вирішили спір в позасудовому порядку шляхом укладення 10 вересня 2024 року нотаріально посвідченого договору про сплату аліментів на дітей. За цим договором ОСОБА_1 сплачує аліменти в розмірі 2000 гривень на кожну дитину щомісячно.

У зв`язку з тим, що позивач ніде не працює, як і не працював до цього часу та не має постійного доходу та регулярного заробітку на даний час змушений сплачувати більшу суму на утримання ще двох своїх неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, він чисто фізично не має можливості сплачувати відповідачу аліменти на одну дитину в розмірі 1/4 частки від доходів, яких в нього не має. Також збільшення розміру аліментів на утримання двох дітей від першого шлюбу істотно погіршило його матеріальний стан, що не може відобразитися на сплаті аліментів на їх з відповідачкою дочку.

06 січня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

10 лютого 2025 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву, в якій просить засідання проводити у його відсутності та відсутності позивача, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача (а.с.48).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа та відповідач в судові засідання повторно не з`явилися, відповідач не подала відзив на позовну заяву до суду (а.с.29, 34, 39-40, 46-47).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Умови проведення заочного розгляду справи викладені в ст.280 ЦПК України, згідно якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду представника позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Встановлено, що спір виник з приводу зміни розміру аліментів на утримання дитини в зв"язку з погіршенням матеріального стану платника аліментів.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Втановлено, що сторони з 13 листопада 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Болехівського міського суду від 24 грудня 2021 року, а малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишено на проживання з відповідачем (а.с.11-14).

Рішенням Болехівського міського суду від 15 вересня 2021 року стягнуто з позивача аліменти на користь відповідача щомісячно в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання ОСОБА_4 (а.с.14-16).

Також на утриманні позивача перебувають неповнолітні діти від попереднього шлюбу з ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8-9).

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положення вказаної статті містять перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Ними є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Звертаючись до суду з позовом, позивач такими обставинами зазначав, що на утриманні перебувають діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і на їх утримання з 10 вересня 2024 року він зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн, а тому його матеріальне становище погіршилося.

Зокрема, як вбачається з нотаріально посвідченого договору від 10 вересня 2024 року відповідач та ОСОБА_5 уклали угоду щодо утримання дітей, відповідно до якої він повинен сплачувати аліменти на утримання: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 4000 грн до досягнення ними повноліття (а.с.17-18).

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища або зміна сімейного стану платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Установлено, що з часу встановлення судом аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , у позивача змінилося матеріальне становище, оскільки на його утриманні перебувають діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яких він з 10 вересня 2024 року сплачує аліменти в розмірі 4000 грн, що є підставою для зменшення розміру аліментів .

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За положеннями частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Зважаючи на особу платника аліментів, з урахуванням встановлених по справі обставин і доказів матеріального становища, суд прийшов до висновку, що зменшення суми аліментів з 1/4 частини до 1/5 частини з усіх видів заробітку і доходу позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, не призведе до покладення надмірного тягаря на платника аліментів, проте відповідатиме вищенаведеним нормам міжнародного та національного права щодо забезпечення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, реалізації права дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13,76,77,81,89,259,263-265,268, 280-283 ЦПК України, ст.180,182,192 СК України, -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити встановлений рішенням Болехівського міського суду від 15 вересня 2021 року розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 - місце реєстрації АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя О.С. Головенко

.