Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1881/24 Головуючий у 1-й інст. ЗБАРАЖСЬКИЙ А. М.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Талько О.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Житомирі цивільну справу № 276/1881/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»на заочне рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Збаражського А.М. у селищі Хорошеві,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі ТОВ ФК «Артеміда-Ф», Товариство, позивач) звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором позики № 9337542 від 18 вересня 2020 року в розмірі 13 990,7 грн та судові витрати.

Позов мотивувався тим, що 18 вересня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 9337542, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

За умовами пункту 2 Договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачці грошові кошти (позику) у гривні у розмірі 4000,00 грн, шляхом їх перерахування на вказаний відповідачем у Договорі позики рахунок № НОМЕР_1 , а відповідачка зобов`язувалась повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 18 жовтня 2020 року, розмір процентів у день становить 1,60%, знижена процентна ставка/день становить 0,01%, процентна ставка за понад строкове користування позикою за день становить 2,70%.

01 квітня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено Договір факторингу № 016-010421, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило Право вимоги на користь ТОВ «Сіроко Фінанс», а на підставі договору факторингу № 20231130/1 від 30 листопада 2023 року ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило Право вимоги на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф».

Згідно договору факторингу № 20231130/1 від 30 листопада 2023 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками спочатку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а потім ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до ОСОБА_1 , порядковий номер 58 згідно реєстру прав вимоги № 20231130/1.

Станом на 12 серпня 2024 року заборгованість відповідачки перед позивачем становить 13 990,70 грн, яка складається із: залишок заборгованості за тілом 4000,00 грн; залишок заборгованості по процентам за користування 7680,00 грн; 3% річних згідно частини 2 статті 625 ЦК України 473,09 грн. (період нарахування 19 жовтня 2020 року 23 лютого 2022 року), інфляційне збільшення 5711,47 грн (період нарахування 19 жовтня 2020 року 23 лютого 2022 року).

Заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість за Договором позики № 9337542 від 18 вересня 2020 року у загальному розмірі 4805,71 грн та вирішено питання судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі, позивач просить його змінити, а саме, абзац четвертий резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» судовий збір у розмірі 832 (вісімсот тридцять дві) грн. 09 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2404,50 (дві тисячі чотириста чотири) грн. 50 коп.» (3000 грн.* 34,35% задоволених позовних вимог).

Також просить судові витрати в ході апеляційного розгляду справи, що складаються із витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 4 000 грн покласти на відповідачку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказує, що процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Зауважує, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

В даному випадку районний суд не мав права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи, оскільки відповідна заява/клопотання зі сторони відповідача на адресу суду не надходила.

Вказує, що фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Зазначає, що місцевим судом не дано оцінку фіксованому розміру адвокатського гонорару Бачинського О.М., натомість наведено формальну аргументацію, що не потребувало значного часу, суд вважав завищеним заявлений розмір вартості вказаних послуг.

Звертає увагу, що в договорі сторони встановили фіксований розмір гонорару за надання правової допомоги у суді першої інстанції у розмірі 7000, 00 грн, який не залежить, ні від ціни позову, ні від кількості документів, ні від кількості судових засідань, ні від затраченого часу.

Саме такий розмір гонорару зважаючи на розмір позовних вимог, складність справи та можливі репутаційні втрати сторони погодили як справедливий та достатній. Додатково просить суд врахувати, що для надання професійної правничої допомоги на високому рівні адвокату необхідно підтримувати свій статус адвоката шляхом сплати щорічних адвокатських внесків, забезпечення організації професійної діяльності, підвищення своєї кваліфікації на виконання вимог законодавства та за власним бажанням удосконалювати знання шляхом участі у семінарах, круглих столах, лекціях, придбання літератури, комп`ютерних програм з правовими системами тощо.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України ( частина 1 статті 368 ЦПК України).

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

В апеляційній скарзі позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині витрат на правничу допомогу, рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не перевіряється.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Частино1 першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Також у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та Постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру» зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі Договору № 20240808-1К від 08 серпня 2024 року (а.с.66-68) адвокат Бачинський О.М. надавав правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції. Згідно розрахунку суми судових витрат адвокатом при розгляді справи в суді першої інстанції надані правничі послуги, які в себе включають: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз судової практики, підготовка та подання позовної заяви, збирання та долучення до матеріалів справи доказів, підготовка та подання заяв, скарг, клопотань тощо (а.с.69). Сума витрат на правничу допомогу складала 7000 грн.

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Такий правовий висновок узгоджується з висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19.

У справі № 755/9215/15-ц Велика Палата також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

З аналізу наведеного, можна дійти висновку, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог у розмірі 4805,71 грн, що становить 34,35 % від суми позову, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно задоволених позовних вимог, в розмірі 2404,5 грн, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги представника позивача заслуговують на увагу.

Крім іншого в апеляційній скарзі, адвокат Бачинський О.М. заявив клопотання про стягнення на користь його довірителя із відповідачки понесених судових витрат на правничу допомогу при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Встановлено, що він на підставі Договору № від 23 жовтня 2024 року (а.с.126-128) та ордеру Серії ВС № 1293244 (а.с.113) Бачинський О.М. надавав стороні правничу допомогу при розгляді справи в апеляційному суді. Згідно розрахунку суми судових витрат, адвокатом при розгляді справи апеляційним судом надані наступні послуги: ознайомлення з рішенням суду, аналіз судової практики, підготовка та направлення апеляційної скарги на рішення суду тощо (а.с.129). Сума витрат на правничу допомогу складає 4000 грн.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із частиною 1 статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 4000 грн.

Згідно пункт 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При цьому у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги представника позивача колегія суддів не вбачає підстав для стягнення із відповідачки на користь позивача судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки при подачі апеляційної скарги на рішення суду в частині розподілу судових витрат апелянт звільнений від сплати судового збору.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, збільшивши цей розмір із 1030,5 грн до 2404,5 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»задовольнити.

Заочне рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року змінити в частині розміру стягнутих ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрат на професійну правничу допомогу, збільшивши його із 1030,5 грн до 2404,5 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» 4000 грн витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді