Справа № 136/2367/24
провадження № 2/136/605/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Присяжного О.І.,

за участі секретаря судових засідань Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди заподіяної злочином,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) через свого представника - адвоката Власюка А.В. звернувся до суду із відповідним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), який обґрунтовує тим, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 13.11.2024 у справі № 136/1907/23 затверджено угоду про визнання винуватості укладену 08.11.2024 між обвинуваченим ОСОБА_2 та прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури Собчуком В.В. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 05.09.2023.

ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Вироком встановлено, що ОСОБА_2 маючи злочинний умисел на заволодіння майном позивача, неодноразово, повторно в умовах воєнного стану, знаючи Пін-код до банківської картки АТ "КБ "ПРИВАТБАНК" позивача, таємно в період з 14.08.2023 по 26.08.2023 здійняв з банкомата належні позивачу кошти на загальну суму 48 381,28 грн. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, водночас згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Окрім того позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

У визначений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.01.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) осіб.

З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення із процесуальними документами, копією позовної заяви із доданими до неї документами, направлені відповідачу за адресою його місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку та отримані відповідачем 16.01.2025 та 15.02.2025.

Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

05.02.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_2 у якій він просив відкласти розгляд справи призначений на 05.02.2025 у зв`язку із можливістю врегулювання спору мирним шляхом із позивачем.

На момент розгляду справи по суті будь-яких заяв про врегулювання спору в позасудовому порядку від позивача та відповідача до суду не надходило.

Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою від учасників справи на адресу суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що згідно вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 13.11.2024 у справі № 136/1907/23 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Вироком встановлено, що ОСОБА_2 маючи злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_1 , неодноразово, повторно в умовах воєнного стану, знаючи Пін-код до банківської картки АТ "КБ "ПРИВАТБАНК" позивача, таємно в період з 14.08.2023 по 26.08.2023 здійняв з банкомата належні позивачу кошти на загальну суму 48 381,28 грн.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що протиправними діями відповідача позивачу було завдано майнову шкоду на суму 48 381,28 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч. 7 ст. 128 КПК України).

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 13.11.2024 у справі № 136/1907/23 судом встановлено, що в межах розгляду кримінального провадження позивач ОСОБА_1 не звертався із відповідним цивільним позовом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовна вимога про відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочинами, які вчинив відповідач, підставна та обґрунтована, ґрунтується на належних та допустимих доказах, а відтак таку позовну вимогу слід задовольнити у повному обсязі у розмірі 48 381 (сорок вісім тисяч триста вісімдесят одна) гривня 28 коп.

За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що позов задоволено, а при подачі його до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що судовий збір у розмір 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 31.01.2024 ОСОБА_1 та адвокат Власюк А.В. уклали Договір про надання правничої (правової) допомоги (а.с. 13). Відповідно до умов п. 1.1. даного Договору Адвокат зобов`язується надати Клієнту консультаційні та юридичні послуги захисту (представлення) інтересів останнього в органах державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків та у суді. З усіма передбаченими процесуальним законодавством України правами.

Перелік, назва наданих юридичних послуг та виконаних робіт, та їх фіксований розмір передбачено п. 2.2. Договору про надання правничої (правової) допомоги:

- консультація потерпілого, цивільного позивача при здійсненні судового розгляду кримінальної справи, порядку подання і строків цивільного позову, інкримінованого діяння обвинуваченому, відповідачу у справі, вартістю 500 гривень;

- участь адвоката у судовому засіданні по розгляду кримінальної справи, вартістю 8 000 гривень;

- складання позовної заяви за наслідками розгляду кримінального провадження з додатками,вартістю 3 500 гривень;

- участь адвоката в суді першої інстанції, по розгляду даної позовної заяви вартістю 8 000 гривень.

Відповідно до квитанції № 102 від 19.12.2024 адвокат Власюк А.В. отримав 20 000,00 грн. (а.с. 16).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, згідно із положеннями ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17), КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, виключно обвинувальним актом. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, враховуючи те, що розгляд даної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також зважаючи на те, що процесуальні витрати понесені під час розгляду кримінальної справи відшкодовуються в порядку визначеному КПК України, суд вважає безпідставними вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача витрат за участь адвоката у судовому засіданні по розгляду кримінальної справи, вартістю 8 000 гривень, а також за участь адвоката в суді першої інстанції, по розгляду даної позовної заяви вартістю 8 000 гривень.

У зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 13, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди заподіяної злочином,- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 48 381 (сорок вісім тисяч триста вісімдесят одну) гривню 28 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повний текст рішення складено та підписано 07.03.2025.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ