Провадження №2-с/512/1/25
"06" березня 2025 р.
УХВАЛА

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Савранський районним судом Одеської області 23 грудня 2024 року у справі № 512/907/24, виданого за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОПМАНІЯ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року до Савранського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №512/907/24 за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОПМАНІЯ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, керуючись п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.67, ч.1 ст.68, ст.162 ЖК України, відповідно до ст.160, п.3 ч.1 ст.161, ст.167, 168, 169 ЦПК України.

В обґрунтування заяви зазначила про те, що 23.12.2024 Савранським районним судом Одеської області у справі № 512/907/24 провадження № 2-н/512/32/24, видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОПМАНІЯ» заборгованість за спожиту електричну енергію, керуючись п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.67, ч.1 ст.68, ст.162 ЖК України, відповідно до ст.160, п.3 ч.1 ст.161, ст.167, 168, 169 ЦПК України за період з березня 2023 по жовтень 2024 у розмірі 6328, 04 грн., інфляційні втрати в сумі 352,4 грн та 3 % річних 144,91 грн., а також судовий збір у розмірі 302,8 грн.

В обґрунтування підстав для скасування судового наказу вказує на необґрунтованість вимог стягувача, зокрема відсутність договірних відносин між нею та ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОПМАНІЯ», відсутність доказів проживання її за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно споживання нею наданих послуг. Вказувала на відсутність підстав для стягнення з неї заборгованості за спожиту електричну енергію.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що 23.12.2024 Савранським районним судом Одеської області у справі № 512/907/24 провадження № 2-н/512/32/24 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ», заборгованість за спожиту електричну енергію згідно особового рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 6328,04грн. (шість тисяч триста двадцять вісім грн. чотири коп.), інфляційні нарахування у розмірі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві грн. сорок коп.), три проценти річних у розмірі 144,91грн. (сто сорок чотири грн. дев`яносто одна коп.) та судовий збір у розмірі 302,80грн. Судовий наказ видано на підставі долучених до заяви доказів, а саме інформації з довідки Савранської селищної ради Одеської області про місце реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с. 28), та згідно заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії. На виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням статей 633, 634, 641,642 Цивільного кодексу України та з метою неперервного електрозабезпечення за об`єктом споживача за адресою АДРЕСА_1 , (ЕС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z230) учасник роздрібного ринку електричної енергії новий постачальник електричної енергії ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» . м. Одеса. вул. Чорноморськогокозацтва, 70. який діє на підставі ліцензії про постачання електричної енергії споживачу згідно Постанови HKPEKП від 14.06.2018р. №429, повідомляє про припинення здійснення діяльності постачальника за регульованим тарифом: АТ «Одесаобленерго» (1) у зв`язку з початком діяльності нового постачальника електричної енергії та приєднання споживача з дати видачі новим постачальником першого рахунку-фактури, але не пізніше ніж з «01» грудня 2018р., до договору про надання послуг постачання електричної енергії на умовах договору про користування електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_2 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом. Споживачка ОСОБА_1 09.10.2018 року підписала власноруч заву-приєднання. Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору, яка повертається споживачем на адресу учасника роздрібного ринку, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з заявою-приєднанням, та/або здати, указаної в заяві-приєднанні, якщо Споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до учасника ринку із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив певний обсяг електричної енергії. (а.с.19)

Відповідно до п. 33, 34 Рішення Європейського суду з прав людини «Христов проти України» від 19.02.2009, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися підсумнів (див. справу "Брумареску протии Румунії" (Brumarescu v. Romania).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу resjudicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 169 ЦПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст),що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник немає. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Вказані вимоги закону виконано судом та копія судового наказу надіслана боржнику ОСОБА_1 за адресою її зареєстрованого місця проживання (а.с. 21), що узгоджується з нормами ч.6 ст. 165, ч.3 ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.5 ст. 272 ЦПК України, при розгляді справи без повідомлення (виклику) учасників справи, що характерно в тому числі для наказного провадження, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є, серед іншого: 1) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як слідує з матеріалів справи, судовий наказ із копією заяви про його видачу та додатками до неї, був направлений судом на зареєстроване місце проживання боржника (а.с. 21), саме цю адресу вказано заявником у заяві про скасування судового наказу, та на адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання копії судового наказу ОСОБА_1 28.12.2024 (а.с. 31). Будь-яких відміток про відсутність адресата боржника ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання, поштове повідомлення не містить.

Водночас з матеріалів справи за заявою про видачу судового наказу № 512/907/24 вбачається, що копію судового наказу від 23.12.2024 ОСОБА_1 отримала 28.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31).

Проте із заявою про скасування судового наказу від 23.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду лише 05.03.2025.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про вручення судового рішення у формі судового наказу боржнику ОСОБА_1 23.12.2024 у порядку визначеному законом. Доказів протилежного заявником суду не надано. Вказані обставини спростовують версію заявника про отримання нею копії судового наказу та обізнаність з ним лише 20.02.2025.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звернення до суду з заявою про скасування судового наказу з пропуском визначеного законом 15 денного строку з дня його вручення, а також про відсутність підстав для його поновлення, оскільки єдиною підставою для поновлення пропущеного строку заявник вказувала отримання нею копії судового наказу лише 20.02.2025, що спростовується матеріалами справи. Беручи до уваги викладене, суд не знаходить підстав для поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу.

При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Таким чином, враховуючи, що судовий наказ отриманий боржником 28.12.2024, а із заявою про скасування судового наказу заявник звернулася 05.03.2025, зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, суддя не вбачає підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу та вважає необхідним повернути вказану заяву з підстав, передбачених ч. 2 ст. 171 ЦПК України.

Крім того, частиною 3 статті 170 ЦПК України передбачено вимоги до заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема поміж іншого, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Заявником при зверненні до суду із заявою про скасування судового наказу не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, заявник вважає що вона має право не сплачувати судовий збір за подачу заяви про скасування наказу, посилаючись на ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2025р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028,00 грн.

Відповідно до п.1.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду заяви про скасування судового наказу, яка подана фізичною особою, становить 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (151,40 грн.).

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник не надав суду жодних документів, що підтверджують сплату судового збору, посилаючись на звільнення від сплати судового збору, на підставі ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

З цього приводу суд зазначає, що ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", за даних правовідносин, не розповсюджується на заявника, оскільки положення цієї норми розповсюджуються саме на споживачів, які звертаються до суду з позовами для захисту своїх порушених прав.

У даному випадку, заявник ОСОБА_1 не звертається до суду для захисту своїх порушених прав, як споживач, навпаки, вона має статус боржника по справі, та саме до неї були заявлені вимоги ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОПМАНІЯ» у наказному провадженні.

Аналогічна позиція викладена у судовому рішенні Верховного Суду від 08 березня 2023 року по справі № 686/15858/22.

Суддя виходить із того, що споживачі звільняються від сплати судового збору лише тоді, коли їхні позови стосуються порушення прав позивачів саме як споживачів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 212/2521/16-ц). Тобто, від сплати судового збору звільняється споживач, який подає позов, пов`язаний із порушенням його прав на придбання, замовлення, використання продукції для особистих, не пов`язаних із підприємницькою діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника, потреб. У таких справах споживач звільняється від сплати судового збору не тільки за подання позовної заяви, але й апеляційної та касаційної скарг (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц). Таке правозастосування також узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними у постанові Касаційного цивільного суду від 22 травня 2024 року по справі №752/22045/23.

Також положеннями п.14 ч.1 ст.3 КПК України встановлено, що притягнення до кримінальної відповідальності це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Отже, вимога ОСОБА_1 про "заведення кримінального провадження" та арешт рахунків ТОВ "ООЕК", передусім не визначена законом такою, що є можливою до розгляду судом в порядку наказного провадження в рамках цивільного судочинства.

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити заявнику (боржнику) право звернутися з заявою про вчинене кримінальне правопорушення до органів, що здійснюють досудове розслідування, в порядку ст. 214 КПК України.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про скасування наказу від 13 січня 2025 року по справі №523/20465/24 не відповідає п.1 ч.5 ст. 170 ЦПК України.

Згідно до ч.6 ст.170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

За таких обставин, суддя доходить висновку про необхідність повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу заявнику.

Керуючись ст. 170, 171, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі № 512/907/24 від 23 грудня 2024 року, виданого за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОПМАНІЯ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію - повернути без розгляду.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Ю. Брюховецький