Справа № 447/395/24 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/811/2541/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Псярук О.В.

за участю: представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 04 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Сороколіт Ольги Григорівни, Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про визнання права на одержання виплат в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на отримання виплат у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , а саме:

1) передбачених «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018: грошового забезпечення за квітень 2023 року; допомоги на оздоровлення за 2023 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік;

2) Передбачених пунктами 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»: додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за березень та квітень 2023 року; одноразової грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що старший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу по мобілізації та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2023 № 73 зарахований у списки особового складу та поставлений на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_5 одержала із ІНФОРМАЦІЯ_2 сповіщення за № 83 від ІНФОРМАЦІЯ_3 та з в/ч НОМЕР_1 сповіщення за № 5407 від ІНФОРМАЦІЯ_3 про загибель ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в зоні проведення бойових дій в с. Іванівське Донецької області. 14.04.2023 видано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 . 27.05.2023 ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку з загибеллю. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 150 від 27.05.2023 ОСОБА_5 виключено з 09.04.2023 зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з загибеллю. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Наказано здійснити виплати. ОСОБА_5 у період з 16.03.2023 по ІНФОРМАЦІЯ_3 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області. У зв`язку з загибеллю сина ОСОБА_6 набула право на одержання належних йому виплат.

З метою реалізації права на одержання зазначених виплат та збору необхідних для цього документів, ОСОБА_6 довіреністю, посвідченою 19.04.2023 Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Сороколіт О.Г., уповноважила позивачку бути її представником з усіх питань, що стосуються, зокрема, оформлення, призначення та виплати матеріальних допомог, пільг та інших фінансових відшкодувань після смерті ОСОБА_5 19.04.2023 позивачка звернулася в інтересах ОСОБА_6 до Миколаївської міської ради з заявою про виплату допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. 20.04.2023 позивачка звернулася в інтересах ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою щодо виплати ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000,00 грн відповідно до Постанови № 168. У відповідь на дану заяву ОСОБА_1 одержала негативну відповідь. 28.04.2023 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 звернулися із заявами до військової частини НОМЕР_1 про виплату усіх належних сум у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла.

На момент смерті з усіх належних ОСОБА_6 виплат у зв`язку із загибеллю її сина вона одержала від військової частини НОМЕР_1 лише допомогу на поховання у розмірі 11 887,12 грн. Будь-яких інших виплат ОСОБА_6 , а також її представник - ОСОБА_1 у зв`язку із загибеллю її сина та брата не одержували.

Після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_1 неодноразово зверталася із заявами до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та Міністерства оборони України щодо виплати усіх належних сум у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 , однак їй відмовлено у здійсненні даних виплат, оскільки остання не входить до кола осіб, на яких поширюється дія п. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 1 Розділу XXX «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Єдиним спадкоємцем за законом щодо майна померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , була його мати - ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину після його смерті, але документально не оформила своїх спадкових прав. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, отже до неї перейшли усі права та обов`язки, що належали померлій на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, у тому числі право на одержання передбачених Законом виплат у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 , на які ОСОБА_6 мала право, однак не одержала за життя.

На підставі наведеного просила позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 04.07.2024 позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на отримання виплат у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , а саме:

1) передбачених «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018:

- грошового забезпечення за квітень 2023 року;

- допомоги на оздоровлення за 2023 рік;

- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

2) Передбачених пунктами 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»:

- додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за березень та квітень 2023 року;

- одноразової грошової допомоги.

Рішення суду оскаржила Військова частини НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_6 особисто із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її сина не зверталась. 20.04.2023 з заявою щодо такої виплати зверталась ОСОБА_1 (донька) в інтересах ОСОБА_6 на підставі довіреності, яка посвідчена 19.04.2023,приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Сороколіт О.Г. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 , померла.Відповідно до ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників.Представники за законом визначаються відповідно до статті 242 Цивільної кодексу України, а представники за довіреністю відповідно до статті 244 цього кодексу.Таким чином, ОСОБА_1 не являєтеся законним представником, а є представником за довіреністю.Суд першої інстанції сам зазначає, що ОСОБА_6 будучи тяжко хворою, однак не визнаною у судовому порядку недієздатною особою, не мала законного представника. ОСОБА_1 не входить до кола осіб, на яких поширюється дія п. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 1 Розділу XXX «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2023 № 73 старший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу по мобілізації та з 11.03.2023 зарахований у списки особового складу та поставлений на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.04.2023, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті - село Іванівське, Донецька область.

Відповідно до довідки про причини смерті (форми №106/о №3016), виданої відділом судово-медичної експертизи трупів та чергових експертів, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті - вибухова травма внаслідок військових дій.

Відповідно до довідки № 4866 виданої 14.06.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_5 дійсно в період з 16.03.2023 по ІНФОРМАЦІЯ_3 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області.

На підставі наказу № 142-РС від 27.05.2023 командира 5 окремої штурмової бригади ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку з загибеллю із 09.04.2023.

Згідно з витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 150 від 27.05.2023 ОСОБА_5 виключено з 09.04.2023 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення у зв`язку з загибеллю. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Наказано виплатити: щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 513 % від посадового окладу; надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 % від посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за квітень місяць 2023 року; винагороду, згідно постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 в розмірі 100 000,00 грн за квітень місяць 2023 року; допомогу на поховання відповідно до постанови КМУ № 829 від 22.05.2000 «Про грошове забезпечення військовослужбовців», у розмірі 5 прожиткових мінімумів у розрахунку на місяць на одну особу установлених Законом на дату смерті військовослужбовця.

Відповідно до грошового атестату № 9539 від 04.06.2023, виданого військовою частиною НОМЕР_1 , на час загибелі ОСОБА_5 його грошове забезпечення складалося з: Оклад за військовим званням - 600,00 грн; посадовий оклад (6 тарифний розряд) - 2910,00 грн; надбавка за вислугу років - 877,50 грн; надбавка за особливості проходження служби - 2851,18 грн; премія - 14 928,30 грн; грошова допомога на оздоровлення (в розмірі грошового забезпечення) - 22 167,68 грн; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 22 167,68 грн.

Батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Відповідно до довіреності від 19.04.2023, посвідченої приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Сороколіт О.Г., ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_1 , зокрема, бути її представником з усіх питань, що стосуються оформлення, призначення та виплати пенсії, матеріальної допомоги, пільг та інших фінансових відшкодувань, після смерті ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 .

19.04.2023 ОСОБА_1 звернулася в інтересах ОСОБА_6 до Миколаївської міської ради із заявою про виплату допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Таку допомогу ОСОБА_6 одержала 01.05.2023 у повному обсязі.

20.04.2023 ОСОБА_1 звернулася в інтересах ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою щодо виплати ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000, 00 грн відповідно до Постанови № 168 « Питання деяких виплат військовослужбовцям , особам рядового, начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». У відповідь на дану заяву ОСОБА_1 одержала негативну відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_9 за вих. № 13469 від 21.08.2023.

28.04.2023 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 звернулися із заявами до військової частини НОМЕР_1 про виплату усіх належних сум у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_6 у зв`язку із загибеллю її сина вона одержала від військової частини НОМЕР_1 лише допомогу на поховання у розмірі 11 887,12 грн із призначенням платежу «Зарплата», яка надійшла 14.06.2023 на картковий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Сороколіт О.Г. №272/02-14 від 13.11.2023 після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу №48/2023 від 21.07.2023. Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ,єдиним спадкоємцем за законом щодо майна померлого була його мати ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка прийняла спадщину після його смерті, але документально не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до інформації приватного нотаріуса Сороколіт О.Г. від 12.01.2024 №18/02-14, єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 є її дочка ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_1 неодноразово зверталася із заявами до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та Міністерства оборони України щодо виплати усіх належних сум у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 .

Військова частина НОМЕР_1 у своїх відповідях від 01.10.2023 № 21832 та від 25.10.2023 № 24260 відмовила ОСОБА_1 у здійсненні даних виплат, посилаючись на те, що вона ( ОСОБА_1 ) не входить до кола осіб, на яких поширюється дія п. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 1 Розділу XXX «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Листом ІНФОРМАЦІЯ_9 за вих. № 1159/12/202 від 05.01.2024 ОСОБА_1 повідомлено про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 з вказівкою на те, що вона не належить до кола осіб, які мають право на отримання даної допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджений наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018.

Відповідно до пункту 1 розділу ХХХ цього Порядку, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацами першим, другим, сьомим пункту 2 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» регламентовано питання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначено у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частин першої, другої статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Відповідно до ч.3 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого: розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 000 000,00 грн.

Відповідно до норм ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду про те, що ОСОБА_6 на день смерті належало право на отримання виплат у зв`язку із загибеллю її сина ОСОБА_5 , а саме: передбачених «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018: грошового забезпечення за квітень 2023 року; допомоги на оздоровлення за 2023 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік; та передбачених пунктами 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»: додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за березень та квітень 2023року, одноразової грошової допомоги.

Покликання апеляна на те, що ОСОБА_6 особисто із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її сина не зверталась, не заслуговують на увагу, оскільки заяву від її імені було подано її уповноваженим представником - ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що право на одержання вказаних вище виплат припинилося у зв`язку із смертю ОСОБА_6 та не входить до складу спадщини, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум.

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.

Враховуючи наведене, передбачені Порядком № 260 та Постановою №168 виплати входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 . Неотримання цих виплат ОСОБА_6 за життя не позбавляє її спадкоємця можливості спадкувати право на отримання таких. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

З огляду на вказане, суд першої інстанції, встановивши, що позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 04 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 07.03.2025

Головуючий

Судді