Номер провадження: 22-ц/813/6176/25
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 травня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 .

Позовна заява вмотивована тим, що ОСОБА_3 на даний час навчається у Державному університеті інтелектуальних технологій і зв`язку на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Оскільки відповідач матеріальної допомоги на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в учбовому закладі не надає, а утримання та навчання потребує значних матеріальних витрат, позивач звернулась з позовом до суду.

Відповідно до уточнення позову позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує вчитися, у твердій грошовій сумі в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 15 червня 2024 року та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати за навчання, які відповідно до п. 4.2. Договору про надання освітніх послуг №24/395 від 14.08.2024 року, укладеного між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та ОСОБА_3 складають: 2024/2025 навчальний рік 26200 гривень; 2025/2026 навчальний рік 29719 гривень; 2026/2027 навчальний рік 29719 гривень; 2027/2028 навчальний рік 29719 гривень; допустити стягнення аліментів у частині суми платежу за один місяць негайно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 травня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме: з 04.09.2024 року та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 витрат по сплаті вартості навчання, які відповідно до п. 4.2. Договору про надання освітніх послуг №24/395 від 14.08.2024 року, укладеного між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та ОСОБА_3 складають: 2024/2025 навчальний рік 13100 гривень; 2025/2026 навчальний рік - 14859 гривень 50 копійок; 2026/2027 навчальний рік - 14859 гривень 50 копійок; 2027/2028 навчальний рік - 14859 гривень 50 копійок. Стягнено з ОСОБА_1 до спеціального фонду державного бюджету судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що:

1) ОСОБА_1 не має можливості надавати матеріальну допомогу сину, який на даний час є повнолітньою особою та навчається;

2) на теперішній час відповідач не працює, не має доходів, звільнився з

представництва Датської Ради у справах біженців, про що свідчить відповідний наказ

про звільнення від 29.08.2024 року № 680/к/тр за ст. 38 КЗПП, та копія Трудової

Книжки відповідача, що унеможливлює сплату ним аліментів та оплату будь-яких

додаткових витрат;

3) відповідач має ще одну неповнолітню дитину, яка знаходиться на його

утриманні ОСОБА_4 , 2018 року народження, утримання якої

покладається згідно із законом в тому числі й на ОСОБА_1 , як батька дитини;

4) ОСОБА_1 має матір ОСОБА_5 , яка є пенсіонером,

тобто непрацездатною особою, яку згідно зі ст. 202 Сімейного кодексу України

повинен утримувати ОСОБА_1 , як повнолітній син. (копії документів

непрацездатності матері долучені до відзиву на позов).

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1/2 витрат за оплату навчання.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками повнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив ім`я 08 серпня 2020 року на Тамерлан.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є здобувачем 1-го року навчання Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку; наказом від 28.08.2024 року №01-08-172 зарахований з 01.09.2024 року на 1 рік навчання денної форми здобуття освіти (термін навчання 3 роки 10 місяців) першого (бакалаврського) рівню вищої освіти за спеціальністю 075 Маркетинг, за кошти фізичних та/або юридичних осіб, термін закінчення навчання 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою №11-33/314 від 04.09.2024 року.

Відповідно до п.4.2. Договору про надання освітніх послуг №24/395 від 14.08.2024 року, укладеного між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та ОСОБА_3 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 115357 гривень без ПДВ. Вартість навчання згідно наказу №01-02-109 від 24.06.2024 року за роками становить: 2024/2025 навчальний рік 26200 гривень; 2025/2026 навчальний рік 29719 гривень; 2026/2027 навчальний рік 29719 гривень; 2027/2028 навчальний рік 29719 гривень.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ст. 200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Прохоровський Квартал» №0231 від 28.10.2024 року, актом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Прохоровський Квартал» з підписами мешканців.

Відповідач у відзиві на позов вказував, що на теперішній час він не працює, не має доходів, звільнився з представництва Датської Ради у справах біженців, про що свідчить відповідний наказ про звільнення від 29.08.2024 року №680/к/тр за ст. 38 КЗОТ, що унеможливлює сплату ним аліментів та оплату будь-яких додаткових витрат; він має ще одну неповнолітню дитину, яка знаходиться на його утриманні ОСОБА_4 , 2018 року народження; він має матір ОСОБА_5 , яка є пенсіонером, тобто непрацездатною особою, яку згідно ст. 202 СК України він повинен утримувати як повнолітній син, однак суду не надано жодних доказів утримання відповідачем неповнолітньої дитини ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 .

На виконання ухвали суду від 12.11.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком, розмір пенсії ОСОБА_5 з березня 2024 року складає 10434 (десять тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 02 (дві) копійки.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2361 (дві тисячі триста шістдесят одна) гривня.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім, однак не досягнув віку двадцяти трьох років, продовжує навчання на першому курсі денної форми навчання Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку і доказів отримання ним доходу суду не подано.

Суд першої інстанції вмотивовано вважав, що відповідач є особою працездатного віку, стан його здоров`я є задовільним, оскільки доказів про зворотнє не надано та в судовому засіданні таких не здобуто, тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина, який досяг повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Аналізуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме: з 04.09.2024 року та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, оскільки такий розмір буде достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та відповідатиме реаліям сьогодення.

Також суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину витрат по сплаті вартості навчання, які відповідно до п. 4.2. Договору про надання освітніх послуг №24/395 від 14.08.2024 року, укладеного між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та ОСОБА_3 складають: 2024/2025 навчальний рік 13100 гривень; 2025/2026 навчальний рік - 14859 гривень 50 копійок; 2026/2027 навчальний рік - 14859 гривень 50 копійок; 2027/2028 навчальний рік - 14859 гривень 50 копійок.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на таке.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Таким чином, вартість навчання включається у аліменти, які присуджуються на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, а тому позовні вимоги про стягнення 1/2 витрат по сплаті вартості навчання, які відповідно до п. 4.2. Договору про надання освітніх послуг №24/395 від 14.08.2024 року, укладеного між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та ОСОБА_3 складають: 2024/2025 навчальний рік 13100 гривень; 2025/2026 навчальний рік 14 859 гривень 50 копійок; 2026/2027 навчальний рік 14 859 гривень 50 копійок; 2027/2028 навчальний рік 14 859 гривень 50 копійок, не підлягають задоволенню.

Щодо інших доводів апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовної заяви в частині позовних вимог про стягнення 1/2 вартості навчання.

Повний текст судового рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Колегія суддів зазначає, що з врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного судового рішення у строки, передбачені національним законодавством, а також застосування стабілізаційних графіків відключення світла, апеляційної інстанції було здійснено виготовлення повного тексту судового рішення 09 грудня 2025 року.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 травня 2025 року скасувати в частині позовних вимог про стягнення 1/2 частини витрат по сплаті вартості навчання, які відповідно до п. 4.2. Договору про надання освітніх послуг №24/395 від 14.08.2024 року, укладеного між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та ОСОБА_3 складають: 2024/2025 навчальний рік 13100 гривень; 2025/2026 навчальний рік 14 859 гривень 50 копійок; 2026/2027 навчальний рік 14 859 гривень 50 копійок; 2027/2028 навчальний рік 14 859 гривень 50 копійок.

Постановити у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а саме: стягнення 1/2 частини витрат по сплаті вартості навчання, які відповідно до п. 4.2. Договору про надання освітніх послуг №24/395 від 14.08.2024 року, укладеного між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та ОСОБА_3 складають: 2024/2025 навчальний рік 13100 гривень; 2025/2026 навчальний рік 14 859 гривень 50 копійок; 2026/2027 навчальний рік 14 859 гривень 50 копійок; 2027/2028 навчальний рік 14 859 гривень 50 копійок, відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2025 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда