Справа № 214/8416/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження цивільну справу №214/8416/25 позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

Представники: від позивача Столітній М.М.,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» - адвокат Столітній М.М. звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 24.08.2025 (зареєстровано 25.08.2025), в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1519759 від 26.03.2024 у загальному розмірі 29 249 грн. 99 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 2 999 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 19 725 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом за 87 календарних днів, нарахована після відступлення прав вимоги 6 525 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 10 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу; в порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України органові, що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду до моменту виконання судового рішення в частині задоволеної суми заборгованості, із стягненням з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 26.03.2024 ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», підписанням договору №1519759 підтвердив, що акцептує публічну пропозицію ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", яка розміщена на сайті компанії у мережі Інтернет https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів, що в сукупності складають договір про надання позики (далі кредитний договір), укладання якого підтвердив і зобов`язався виконувати його умови. Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладенням цього кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; вказана в ч.1-2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛОН КРЕДИТ", що розміщені на веб-сайті: https://sloncredit.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Таким чином, кредитний договір було укладено онлайн з використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору у паперовому вигляді власноручним підписом, тобто із застосуванням електронної комерції. Порядок повернення позики надається у вигляді графіку платежів, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №1519759 від 26.03.2024 та здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на зазначені у договорі та/або веб-сайті поточні рахунки фінансової компанії в національній грошовій одиниці України - гривні. Детальні терміни повернення кредиту, визначені у графіку платежів, що є додатком №1 до договору. За умовами договору про надання споживчого кредиту №1519759 від 26.03.2024, ОСОБА_1 було надано позику у формі споживчого кредиту у розмірі 3 000 грн. 00 коп. у безготівковій формі, шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 через систему PAY TECH платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК». Свої зобов`язання фінансова установа виконала перед ОСОБА_1 , однак протягом обумовленого строку відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання в частині погашення заборгованості. У період з 26.03.2024 по 24.12.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок кредитора в розмірі 2,11 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2,10 грн. У даному випадку часткова оплата відповідачем процентів за користування кредитом, є підтвердженням факту отримання боржником від кредитора грошових коштів, а також його волевиявлення на добровільне виконання умов договору, серед іншого, зазначених п. 4.2 та п. 5.4.1 договору. Станом на 24.12.2024 у ОСОБА_1 виникла заборгованість за тілом кредиту 2 999 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 19 725 грн. 00 коп., штрафні санкції 1 500 грн. 00 коп.

Враховуючи невиконання ОСОБА_1 своїх боргових зобов`язань перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», 24.12.2024 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №24122024, за умовами якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1519759 від 26.03.2024 на загальну суму вимог 24 224 грн. 99 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 2 999 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 19 725 грн. 00 коп., штрафні санкції 1 500 грн. 00 коп. Керуючись ст.ст.512-514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену у кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» із зазначенням інформації про порядок погашення заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до п.1.4 договору строк кредиту становить 360 днів: з 26.03.2024 до 21.03.2025; станом на дату укладання договору факторингу від 24.12.2024 №24122024 строк дії кредитного договору №1519759 від 26.03.2024 не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.12.2024 до 21.03.2025 (87 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 6 525 грн. 00 коп. Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора ТОВ "СЛОН КРЕДИТ". Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №1519759 від 26.03.2024 у загальному розмірі 29 249 грн. 99 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 2 999 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 19 725 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом, нарахованих рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 87 календарних днів 6 525 грн. 00 коп. З урахуванням заборони стягнення штрафних санкцій в період воєнного стану, представник позивача просила стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту та по нарахованим процентам відповідно до заявлених сум. Разом з тим, представник позивача просить зазначити у судовому рішенні про застосування приписів ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України шляхом доручення органові, що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду до моменту виконання судового рішення в частині задоволеної суми заборгованості, із стягненням з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 29.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Відповідач ОСОБА_1 , будучи обізнаним з перебуванням справи на розгляді суду, відзив на позов не подав.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 26.03.2024 ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», підписанням договору №1519759 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», підтвердив, що акцептує публічну пропозицію ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", яка розміщена на сайті компанії у мережі Інтернет https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів, що в сукупності складають договір про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір), укладання якого підтвердив і зобов`язався виконувати його умови.

Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладенням цього кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; вказана в ч.1-2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛОН КРЕДИТ", що розміщені на веб-сайті: https://sloncredit.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

За умовами договору про надання споживчого кредиту №1519759 від 26.03.2024 ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. строком на 360 днів зі сплатою процентів на фіксованою ставкою: стандартна 2,5% в день та застосовується в межах строку, вказаного у п.1.4 договору (тобто протягом 360 днів); знижена процентна ставка 0,010%, що застосовується відповідно до умов, регламентованих у п.1.5.2 договору.

Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору).

За умовами п.п.2.1, 2.2 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту 26.03.2024 або 27.03.2024. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.4. договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті.

Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що договір про надання споживчого кредиту №1519759 від 26.03.2024 дійсно укладений сторонами правочину ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договору.

Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника ОСОБА_1 , його персональні дані, номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Судовим розглядом також встановлено, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором №1519759 від 26.03.2024 виконало належним чином, здійснивши через платіжну інфраструктуру ТОВ «ПЕЙТЕК» перерахування коштів на платіжну картку клієнта ОСОБА_1 26.03.2024 о 23.12 год. у сумі 3 000 грн. 00 коп., картка № НОМЕР_1 , емітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК», номер транзакції у системі ТОВ «СЛОВ КРЕДИТ» 1487539, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 15.01.2025 №00.

За інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду від 29.08.2025 про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 банком дійсно було емітовано банківську платіжну картку №НОМЕР_2 . На вказану картку 26.03.2024 було зараховано кошти в сумі 3 000 грн. 00 коп.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.

Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Судовим розглядом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконував належним чином. З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 21.03.2025 слідує, що на погашення кредиту відповідач здійснив єдиний платіж 01.04.2024 у сумі 2 грн. 11 коп., з яких 0,01 грн. зараховано на погашення тіла кредиту, 2,10 грн. погашення процентів за користування кредитом. Станом на 21.03.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором склала 24 224 грн. 99 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 2 999 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 19 725 грн. 00 коп., штраф (пеня) 1 500 грн. 00 коп. Оскільки відповідач не навів власного контррозрахунку суми боргу, не надав первинних документів, за якими можна було б прослідкувати здійснені ним платежі, виходячи з обсягу наявних у справі доказів суд вважає доведеною заборгованість за кредитним договором, оскільки вона розрахована кредитором арифметично вірно, у межах строку кредитування, з урахуванням здійснених відповідачем платежів, відображених безпосередньо у наданому розрахунку, який викладено у зручній табличній формі та є арифметично правильним.

24.12.2024 згідно умов договору факторингу №24122024, ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило право вимоги за кредитним договором №1519759 від 26.03.2024 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», а відповідно ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 . Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») становить 24 224 грн. 99 коп., із яких: заборгованість за тілом кредиту 2 999 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 19 725 грн. 00 коп., штраф (пеня) 1 500 грн. 00 коп., що підтверджується витягом з реєстру боржників, що є додатком №1 до договору факторингу, де вимоги до ОСОБА_1 включені за порядковим №2640.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як слідує з приписів ст.ст.514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Враховуючи, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед ОСОБА_1 виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення останнього до суду.

Як слідує з розрахунку заборгованості за період з 25.12.2024 до 21.03.2025, наданого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», після відступлення прав вимоги товариством здійснено донарахування процентів за користування кредитом на суму тіла кредиту 2 999 грн. 99 коп. за стандартною ставкою 2,5% в день, на загальну суму 6 525 грн. 00 коп. Таке донарахування процентів суд вважає правомірним, оскільки здійснене воно дійсним кредитором в межах строку дії договору та у повній відповідності до його умов. З урахуванням заборони стягнення штрафних санкцій в період воєнного стану, представник позивача просила стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту та по нарахованим процентам відповідно до заявлених сум, за виключенням штрафних санкцій.

Підсумовуючи вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов`язань, істотність їх порушення, суд дійшов висновку про доведеність вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №1519759 від 26.03.2024 в частині нарахованої заборгованості за тілом кредиту 2 999 грн. 99 коп., по процентам за користування кредитом 19 725 грн. 00 коп., по процентам за користування кредитом за 87 календарних днів, нарахованих після відступлення прав вимоги 6 525 грн. 00 коп., що загалом складає 29 249 грн. 99 коп.

Зважаючи на те, що відповідач не здійснив погашення заборгованості по кредиту ні перед попереднім кредитором, ні перед дійсним, та не повернув кредит протягом строку, обумовленого сторонами при укладенні договору, тим самим допустив істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заявленого боргу, які підлягають задоволенню.

Щодо вимоги представника позивача про нарахування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.ч.10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних витрат і 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Вказані положення ЦПК кореспондуються з нормами ч.ч.11, 12 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду.

Тобто, при прийнятті рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.

Правова мета приписів ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України передусім полягає у наданні суду повноважень поширити дію постановленого ним рішення і продовжити нарахування пені або відсотків на майбутнє поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті заявлених позовних вимог про стягнення відповідних пені або відсотків, що має на меті позбавити кредитора потреби звертатися до суду з позовом про стягнення пені або відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як було ухвалено судове рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі №910/14524/22 дійшла висновку, що норми процесуального права дають суду певний розсуд у вирішенні питання щодо задоволення або ж відмови в задоволенні відповідного клопотання позивача про продовження нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, оскільки визначають не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, а можливість Відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч.10 ст.238 ГПК України (ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України).

Крім того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що можливість нарахування пені або відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог). Тобто якщо суд в рішенні по суті спору не стягував пеню або ж відсотки, то не може бути зазначено й про нарахування відсотків або пені до моменту виконання цього рішення суду.

Нарахування пені або відсотків у порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є й підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання грошового зобов`язання. Тобто це ті самі відсотки чи пеня, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується. Зазначені правові норми не визначають якоїсь іншої особливої правової природи відсотків чи пені, які нараховуються до моменту виконання судового рішення. Тож правила наведених норм процесуального права можна застосовувати для продовження на майбутнє нарахування будь-яких відсотків (як за правомірне користування чужими грошовими коштами, так і за неправомірне користування ними) або пені, які розраховуються за методикою, що враховує фактор часу, що передбачені законодавством або договором і які суд вирішив стягнути з боржника на користь кредитора за невиконання певного зобов`язання. Відтак передбачені ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних охоплюються приписами ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України), якщо позивач заявив позовну вимогу про стягнення 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а суд задовольнив цю вимогу.

Ураховуючи, що позивач не заявляв позовну вимогу про стягнення 3% річних за ч.2 ст.625 ЦК України та відповідно суд не задовольняв такої вимоги, у суду відсутні підстави для застосування положень ч.10 ст.265 ЦПК України.

Разом з тим, суд зазначає, що інфляційні втрати не відносяться до відсотків чи пені в розумінні ч.10 ст.265 ЦПК України.

Суд також констатує, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Кредитні відносини між сторонами у даній справі виникли 26.03.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також надання даному органу роз`яснень щодо порядку проведення нарахувань у разі часткового погашення боргу, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст.141 ЦПК України та враховуючи задоволення майнової вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422 грн. 40 коп. та 10 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, які є обґрунтованими та документально підтвердженими. Клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідач не заявляв.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість договором про надання споживчого кредиту №1519759 від 26.03.2024 у загальному розмірі 29 249 грн. 99 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 2 999 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 19 725 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом за 87 календарних днів, нарахована після відступлення прав вимоги 6 525 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» 2 422 грн. 40 коп. судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення у справі складено та підписано 08.12.2025.

Суддя О.І. Євтушенко