Справа № 195/1421/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

27.11.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді: Омеко М.В., за участі секретаря судових засідань Мартинової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 27 грудня 2003 року Чумаківською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області за актовим записом № 3 зареєстрований шліб між позивачем та відповідачем, який розірвано рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2011 року.

Від шлюбу сторони мають двох доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на кожну, починаючи з 18.09.2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 старшій доньці сторін ОСОБА_7 виповнилося 18 років і припинилося нарахування ій аліментів, як на дитину.

Після 25.05.2022 р. нарахування аліментів меншій доньці - ОСОБА_8 в силу закону відбувається за рпавилами ч.3 ст. 183 СК України відповідно до якої якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття .

Отже, на даний час розмір аліменті на утримання неповнолітньої ОСОБА_9 в силу наведеної норми становить 1/6 частин доходу відповідача і не менше 50 відсоткі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця.

Разом з цим, даний розмір аліментів не відповідає положенням ч.5 ст. 186 СК України, відповідно до якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4 , на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не ббільше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У звязку з чим позивач була змушина звернтуися д осуду з даними позовними вимогами.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 року провадження по справі було зупинено до припинення перебування відповідача, ОСОБА_10 в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвалою суду від 05.11.2025 року провдження по справі було поновлено за заявою відповідача ОСОБА_2

24.11.2025 року на адресу суду від відповідача надійшло його заперечення на позовну заяву . В даному заперечені відповідач посилається на те, що наданий час він звільнений з ЗСУ за станом здоровя. На теперішній час ніде не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості. У звязку з його станом здоровя, з загостренням хвороби "Розсіяний склероз" не має змоги працювати, тому перебуває в тяжкому матеріальному становищі.

У звязку з неявкою сторін по справі, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання двох доньок, у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на кожну, починаючи з 18.09.2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донько сторін по справі.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донько сторін по справі.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 149, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.08.2023 року ВП№ 63940169 з відповідача здійснювалось відрахування із суми доходів боржника

Як вказано позивачем в позовній заяві, з метою забезпечення захисту прав та інтересівдоньки Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів, який визначений вищезазначеним судовим рішенням, та просить стягувати аліменти в частці 1/4 від всіх видів доходів Відповідача, заробітної плати (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що на даний час донька ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю .

Посилаючись на наявність у стягувача аліментів права на зміну способу їх присудження, а також на зміну відповідних обставин (зміна матеріального та сімейного стану одержувача аліментів), Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тому суд, враховуючи той факт на даний час розмір аліменті на утримання неповнолітньої ОСОБА_9 в силу наведеної норми становить 1/6 частин доходу відповідача і не менше 50 відсоткі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця.Разом з цим, даний розмір аліментів не відповідає положенням ч.5 ст. 186 СК України.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Суд враховує, що за період часу з ухвалення попереднього судового рішення неповнолітня дитина виросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті.

Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2020 року підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги.

Наявні у справі докази в сукупності із законодавчим збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зростаючими потребами сдоньки сторін, встановленими обставинами дають підстави для зміни способу стягнення аліментів, оскільки забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та сприятиме кращому захисту інтересів дитини.

Враховуючи те, що заявлені Позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях СК України, відповідають інтересам дитини, покращують її матеріальне становище, тому Суд приходить до висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів з 1/6 заробітку (доходу) відповідача на 1/4 заробітку (доходу) відповідача, до досягнення неповнолітньою ОСОБА_4 повноліття, та задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи першочергово з інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191, 192, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити (збільшити) розмір аліментів, визначених рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 року у справі № 195/1474/20 і стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ):37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 05.12.2025 року

Суддя: М. В. Омеко