УХВАЛА

27.11.2025

Справа № 1522/22327/12

Провадження № 6/522/632/25

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С. розглянув в судовому засіданні без виклику сторін заяву про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа.

ВСТАНОВИВ:

03.10.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа від 26.04.2013 по справі № 1522/22327/12.

11.11.2025 заява прийнята до розгляду.

Заявник мотивує свої вимоги тим, що її зобов`язання перед ПАТ «Марфін Банк», які встановлені рішенням суду від 29.11.2012 за кредитним договором № 00375/FO від 27.02.2007, припинилися у зв`язку з прощенням її боргу останнім правонаступником кредитора ПАТ «Марфін Банк» ОСОБА_2 .

Судом встановлені такі обставини справи.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2012 у справі № 1522/22327/12 стягнуто з ОСОБА_1 та з ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» борг за кредитним договором № 00375/FO від 27.02.2007 з додатковими угодами в загальному розмірі 456 260,85 доларів США та 27 575,05 грн.

28.03.2013 рішення суду залишено без змін постановою апеляційного суду та набрало законної сили.

26.04.2013 Приморський районний суд м. Одеси видав ПАТ «Марфін Банк» виконавчий лист № 1522/22327/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» суми боргу за кредитним договором № 00375/FO від 27.02.2007 з додатковими угодами в загальному розмірі 456 260,85 доларів США та 27 575,05 грн.

26.09.2017 ПАТ «Марфін Банк» уклало із ТОВ «ФК «Алькор Інвест» договір відступлення прав вимоги за Кредитним договором №00375/F0 від 27.02.2007 зі всіма додатковими угодами до нього, за договором поруки з ОСОБА_3 та за іпотечним договором.

22.04.2021 ТОВ «ФК «Алькор Інвест» уклало із фізичною особою ОСОБА_4 договір відступлення права вимоги 22042021, згідно якого відступило права вимоги за Кредитним договором № 00375/FO від 27.02.2007, з усіма змінами та доповненнями до нього, за договором поруки з ОСОБА_3 та за іпотечним договором.

26.05.2023 ОСОБА_4 розірвала шлюб із ОСОБА_5 і змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 ».

01.10.2025 ОСОБА_2 зареєструвала у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Таранської А.М. повідомлення про прощення боргу за № 3953 наступного змісту:

«Я, ОСОБА_7 , є кредитором ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 (далі за текстом Боржник), відповідно до договору відступлення прав вимоги 22042021 від 22 квітня 2021 року, договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 27.02.2007, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г. О., зареєстрованого в реєстрі за № 136, від 22 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н. В., зареєстрованого в реєстрі за № 325, що укладені між мною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор інвест».

За вищепереліченими договорами до мене перейшли права вимоги до Боржника за кредитним договором № 00375/FO від 27 лютого 2007 року (зі всіма додатковими договорами та угодами до них) (далі за текстом Кредитний договір), договором іпотеки, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» та ОСОБА_1 та посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г. О. 27 лютого 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за № 136, з усіма змінами та доповненнями до нього (далі за текстом Договір іпотеки).

Я, ОСОБА_2 , повідомляю ОСОБА_1 , що мною, як Вашим кредитором, прийнято рішення про прощення боргу Боржнику відповідно до статті 605 Цивільного кодексу України, внаслідок чого з 26 вересня 2025 року я звільняю Вас від всіх зобов`язань по Кредитному договору та Договору іпотеки, а також по всім судовим рішенням, що стосуються їх виконання.

Повідомляю Вам, що у мене не має до Вас жодних претензій як матеріального так і морального характеру з приводу виконання Вами зобов`язань по Кредитному договору та Договору іпотеки.

Також повідомляю, що я не заперечую проти визнання виконавчих документів, виданих на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2012 року у цивільній справі № 1522/22327/12, включаючи виконавчий лист № 1522/22327/12 від 26 квітня 2013 року, такими, що не підлягають виконанню на підставі статті 432 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки обов`язок Боржника відсутній повністю у зв`язку з прощенням боргу кредитором.

Крім того, я не заперечую проти зняття всіх без виключення арештів та заборон, накладених на все та/або на частину майна ОСОБА_1 , що були накладені при примусовому виконанні виконавчих документів, виданих на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2012 року у цивільній справі № 1522/22327/12, зокрема, але не виключно, у виконавчих провадженнях:

№ 42344851 (постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП№42344851, виданий 05.03.2014, видавник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, головний державний виконавець Кравець О.В.);

№ 47019979 (постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП№47019979, виданий 27.03.2015, видавник: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, головний державний виконавець Кравець О.В.);

№ 44148920 (постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП№42344851, виданий 05.03.2014, видавник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, головний державний виконавець Кравець О.В.);

№ 48343095 (постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП№48343095, виданий 05.08.2015, видавник: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, головний державний виконавець Кравець О.В.);

у всіх інших виконавчих провадженнях, про які мені може бути не відомо».

Висновки суду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (постанова Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/14-ц).

Згідно з ст. 605 ЦК України, зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Наявність судового рішення (чи рішення іншого органу) про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

ОСОБА_1 в своїй заяві посилається на те, що її боргові зобов`язання перед ПАТ «Марфін Банк» припинилися у зв`язку з прощенням їй боргу новим кредитором ( ОСОБА_2 ), на підтвердження чого посилається на відступлення прав вимоги банком за кредитним договором, договором поруки та іпотечним договором на користь ТОВ «ФК «Алькор Інвест», та наступне відступлення прав вимоги товариством за кредитним договором, договором поруки та іпотечним договором на користь фізичної особи - ОСОБА_2 .

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього, які передбачені ст. 55 ЦПК України (заміна сторони у справі) чи ст. 442 ЦПК України (заміна сторони стягувача у виконавчому листі чи заміна сторони виконавчого провадження).

ОСОБА_1 не надає доказів, що матеріальне правонаступництво ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та ОСОБА_2 щодо вимог до ОСОБА_1 вирішено в судовому порядку в межах процесуального правонаступництва в порядку ст. 55 чи ст. 442 ЦПК України.

Законодавство вимагає від суду, під час розгляду відповідних заяв, необхідності встановити достатність поданих заявником матеріалів для підтвердження відповідного правонаступництва. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

26.09.2017 ПАТ «Марфін Банк» уклало із ТОВ «ФК «Алькор Інвест» договір відступлення прав вимоги за Кредитним договором №00375/F0 від 27.02.2007 зі всіма додатковими угодами до нього, за договором поруки з ОСОБА_3 та за іпотечним договором.

22.04.2021 ТОВ «ФК «Алькор Інвест» уклало із фізичною особою ОСОБА_4 договір відступлення права вимоги 22042021, згідно якого відступило права вимоги за Кредитним договором № 00375/FO від 27.02.2007, з усіма змінами та доповненнями до нього, за договором поруки з ОСОБА_3 та за іпотечним договором.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.11.2023 у справі № 206/4841/20 зазначив, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, зокрема за кредитним договором, оскільки такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або інші установи, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 Цивільного кодексу України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Це ж саме стосується переуступки права іпотеки, у тому випадку, коли вона забезпечує виконання кредитних зобов`язань.

У постанові від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 Верховний Суд також висловився, щодо можливості відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами не тільки на користь фінансових установ, але й фізичних осіб лише за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебуває у процедурі ліквідації.

В зв`язку з цим, суд вважає, що передача прав вимоги від ТОВ «ФК «Алькор Інвест» до фізичної особи ОСОБА_2 суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та статті 1054 ЦК України. Відтак договір відступлення права вимоги №22042021 від 22.04.2021 укладений між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» (яке отримало це право вимоги від банку) та фізичною особою ОСОБА_4 є нікчемним та не породжує правових наслідків, зокрема переходу прав вимоги до нового кредитора ОСОБА_2 .

Оскільки доказів прощення боргу ОСОБА_1 первісним кредитором ПАТ «Марфін Банк» та наступним кредитором ТОВ «ФК «Алькор Інвест» суду не надано, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з припиненням зобов`язання, відсутні.

Керуючись ст. 432 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвалу може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів із дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 08.12.2025.

Суддя Ярема Х.С.