Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/368/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Надопта А.А., за участю секретаря Стрижак О.М. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно поряду спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

27.01.2025р. позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 .

Останнім місцем її проживання було АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавиця заповіту не залишила. Відкрилася спадщина за законом.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як і ОСОБА_2 - син спадкодавця.

До складу спадщини ввійшло наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Цей будинок належав спадкодавиці на праві власності в цілому, що посвідчено Свідоцтвом про право на спадщину, виданим 21.05.1992 року державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., право власності зареєстровано у Виноградівському РБТІ.

За змістом цього свідоцтва мати позивача успадкувала після смерті свого чоловіка, батька позивача, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , «цілий жилий будинок в АДРЕСА_1 (старий номер 63/23)». Будинок розташовано на розі двох вулиць: АДРЕСА_3 . Тому будинок мав подвійний номер через дріб.

Через такий заплутаний зміст правовстановлюючого документу, через зміну назв вулиць, нумерації, державний нотаріус Боричок К.В. відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину, рекомендувала звернутися до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, однак у позовній заяві заявив клопотання в якому вимоги позову підтримав і просив такі задоволити.

Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечуює.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_1 від 18.10.2002 року.

Останнім місцем її проживання було АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавиця заповіту не залишила. Відкрилася спадщина за законом.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як і ОСОБА_2 - син спадкодавця, факт родинних відносин відповідача із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження відповідача № НОМЕР_2 від 30.04.1947 року.

Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивача № НОМЕР_3 від 18.05.1950 року.

До складу спадщини ввійшло наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Цей будинок належав спадкодавиці на праві власності в цілому, що посвідчено Свідоцтвом про право на спадщину, виданим 21.05.1992 року державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., право власності зареєстровано у Виноградівському РБТІ.

За змістом цього свідоцтва мати позивача успадкувала після смерті свого чоловіка, батька позивача, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , «цілий жилий будинок в АДРЕСА_1 (старий номер 63/23)». Будинок розташовано на розі двох вулиць: АДРЕСА_3 . Тому будинок мав подвійний номер через дріб.

Через такий заплутаний зміст правовстановлюючого документу, через зміну назв вулиць, нумерації, державний нотаріус Боричок К.В. відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину, рекомендувала звернутися до суду.

Згідно довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інветаризації» за №1227 від 24.12.2024 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане 21.05.1992 року державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., за реєстром №1415

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України - далі ЦК).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , набуте в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийА. А. Надопта