ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/867/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котенко Р. В., за участю секретаря судового засідання Троцковець К. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2024 року представник позивача адвокат Гребенюк Вікторія Геннадіївна звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 07 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для розірвання шлюбу представник позивача зазначає поступове погіршення стосунків між подружжям, що призвело до втрати взаєморозуміння між ними. Спроби примиритися не дали свого результату. Подружні відносини між сторонами припинились у січні 2024 року. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Також, представник позивача зазначає, що спір з приводу спільного сумісного майна подружжя станом на подання цього позову до суду відсутній. Просить суд розірвати між сторонами шлюб та розподілити судові витрати. Зазначає, що попередні витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 6 000,00 гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 29 січня 2025 року.

У судове засідання 29 січня 2025 року сторони не з`явились, про час, місце та дату слухання справи повідомлялись належним чином.

Представник позивача адвокат Гребенюк В. Г. 27 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подала додаткові пояснення у справі, відповідно до яких зазначила, що відповідач також має намір розлучитись, на підтвердження чого надала суду рішення судових органів Польщі, якими у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було відмовлено у зв`язку із тим, що відповідно до Угоди між Республікою Польща та Україною про правову допомогу та правові відносини в цивільних та кримінальних справах компетентним органом розгляду справи про розірвання шлюбу є орган держави, громадянами якої є сторони. Одночасно просить суд здійснити розгляд справи без участі позивача та її представника.

Представником відповідача адвокатом Диких Д. В. 29 січня 2025 року через канцелярію суду подана заява про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи на іншу дату.

За таких обставин суд відклав судове засідання на 13 лютого 2025 року.

У судове засідання 13 лютого 2025 року сторони не з`явились, про час, місце та дату слухання справи повідомлялись належним чином.

Від представника відповідача адвоката Диких Д. В. 13.02.2025 надійшли три процесуальних документи: заява щодо визнання позовної вимоги про розірвання шлюбу з одночасним запереченням щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу та розгляд справи без участі відповідача; клопотання та заява про розгляд справи без участі. Усі три документи мають однаковий зміст та прохання.

Так, зокрема, представник відповідача адвокат Диких Д. В. вказує, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, зазначає, що подальше спільне проживання з позивачкою та збереження шлюбу неможливі, у зв`язку із чим він визнає позов. При цьому, просить відмовити у стягненні судових витрат позивача на професійну правову допомогу, оскільки такі витрати документально не підтверджені, а також не наданий їх розрахунок. Окрім того, представник відповідача просить розглянути справу за відсутності відповідача та його представника.

Враховуючи, що від представників обох сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 07 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3195. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 07 грудня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві.

У шлюбі у позивача та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 14 липня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у Кракові.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народилась донька - ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 01 березня 2017 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у Кракові.

Представник позивача вказує, що подальше спільне проживання та збереження їх з відповідачем родини є неможливим, на що відповідач не заперечує та визнає позов.

Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а з урахуванням позиції відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України).

Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 605,60 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн позивачем не надано суду жодних доказів, з огляду на що суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача.

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 137, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 грудня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 3195 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн, сплаченого при поданні позову відповідно до платіжної квитанції № 8011-1090-8948-6583 від 02.12.2024.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя Р. В. Котенко