Справа № 944/6114/24
Провадження №2-о/944/164/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білецької М.О.

з участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме: що вона ОСОБА_1 перебувала на утриманні батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та був військовослужбовцем Збройних Сил України, станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що її батько ОСОБА_3 є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок ракетного обстрілу та прямого попадання в будівлю в населеному пункті Сіверськ, Донецької області, майор ОСОБА_3 загинув. Причиною смерті зазначено: « ОСОБА_4 травма. Інші комбінації розтрощення, які включають декілька ділянок тіла. Ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків». У зв`язку із проведенням генетичної експертизи, лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видано лише 10 лютого 2023 року. Саме з цієї дати у дружини загиблого, її матері, виникло право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, що передбачена законом. Однак скористатись таким правом, мати заявниці не могла через невідповідність написання прізвища « ОСОБА_5 », « ОСОБА_6 ».

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16.11.2022 навдені помилки було виправлено та 03 серпня 2023 року ОСОБА_7 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги. В цей же день, 03 серпня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 дану заяву з пакетом документів було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 22 серпня 2023 року за вих. номером С/13574 вказаний пакет документів був скерований системою електронного документообігу на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, для прийняття відповідного рішення. В подальшому, даний пакет допомоги був загублений з невідомих причин, тому 21 вересня 2023 року за вихідним номером С/14980 був повторно скерований на розгляд Комісії МОУ. Вказаний пакет документів не розглядався до 18 грудня 2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 померла. Таким чином через втрату документів, зволікання у розгляді таких документів, за життя мати ОСОБА_1 ОСОБА_7 не отримала належні їй виплати після загибелі свого чоловіка. Однак держава України гарантує виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби.

За життя матері, ОСОБА_7 та задля уникнення додаткових бюрократичних процедур між донькою загиблого ОСОБА_3 ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_7 було досягнуто домовленість про звернення з заявою про провідну виплату в користь виключно ОСОБА_7 .

01 травня 2024 року ОСОБА_1 подала на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю батька. Вказана заява була опрацьована Міністерством оборони України та 16.08.2024 повернута до ІНФОРМАЦІЯ_6 для доопрацювання в частині дведення факту перебування її на утримання батька станом на день його загибелі.

Так, заявниця є донькою загиблого ОСОБА_3 . Станом на 05 травня 2022 року ОСОБА_8 була незаміжня, ніде не працювала та проживала разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Також заявниця навчалась у вищому навчальному закладі Кіноакадемії АМА у м.Краків Республіки Польща. Батько надавав кошти на проживання заявниці під час навчання за кордоном. До навчання ОСОБА_1 працювала та могла себе забезпечити, однак у зв`язку з навчанням перестала працювати та перебувала на утриманні батька. Батько регулярно надавав кошти доньці за рахунок яких вона жила під час навчання. Регулярно надавав кошти через ОСОБА_9 , яка їздила у приватних справах до Республіки Польща, саме до міста проживання заявниці.

Заявник позбавлена можливості отримати кошти у зв`язку із загибеллю батька, а тому просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що її батько загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 . Оскільки проведення генетичної експертизи затягнулось, свідоцтво про смерть було видано лише 10 лютого 2023 року. За отриманням допомоги у зв`язку із загибеллю чоловіка, її мати ОСОБА_7 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 , де було встановлено розбіжності у написанні її прізвища та загиблого батька. В подальшому рішенням суду було встановлено даний факт та мати повторно звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 . В подальшому їм стало відомо, що даний пакет документів було загублено, а тому мати повторно звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 для отримання допомоги, однак в подальшому вона померла. Що стосується її утримання батьком то зазначає, що до 2021 року вона працювала. У травні 2021 року вона звільнилась з роботи та поїхала до Республіки Польща, де поступила у вищий навчальний заклад Кіноакадемію АМА у м.Кракові. Батько їй передавав кошти на навчання та проживання, а тому вона перебувала на його утриманні. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав наведених у заяві. Просила такі задовольнити.

В судове засідання представник Міністерства оборони України не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст. 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 21 грудня 2023 року та сторонами не оспорюється.

З довідки №29 від 18.05.2022, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_3 в період з 28.04.2022 по 05.05.2022 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

З витягу Наказу №5 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 від 27.02.2022, встановлено, що майора ОСОБА_3 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 27 лютого 2022 року вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

З сповіщення сім`ї №1153 від 11.05.2022, виданого Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 встановлено, що ОСОБА_3 , 1964 року народження, начальник групи сил підтримки, військової частини НОМЕР_1 пропав безвісти під час ракетного обстрілу 05 травня 2022 року близько 07:30 год внаслідок ракетного обстрілу та прямого попадання в будівлю н.п. Сіверск Донецької області. Крім цього, в даному сповіщенні значиться, що дане сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку.

З лікарського свідоцтва про смерть №1168/НЕ від 27.12.2022 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час бойових дій.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10.02.2023 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сіверськ Донецької області у віці 58 років.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16.11.2022, справа №944/1789/22, заяву ОСОБА_13 про встановлення факту що має юридичне значення - задоволено. Встановлено юридичний факт неправильності в актовому записі №27 від 29 березня 1997 року про шлюб ОСОБА_14 і ОСОБА_15 від 29 березня 1997 року, складений Яворівським районним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , українця, громадянина України та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , українку, громадянку України, щодо прізвища нареченого до реєстрації шлюбу та після реєстрації шлюбу з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та прізвище нареченої після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

19 липня 2023 року ОСОБА_16 звернулась до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Кенцало Л.В., в якій зазначає, що не претендує на частку одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_14 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 22 вересня 2023 року встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 60 років.

ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_16 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , що підтверджується заявою, адресованою приватному нотаріусу Яворівського районного нотаріального округу Кенцало Л.В.

01 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою, в якій просить виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_7 батька ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною заявою.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум №22/д від 16 серпня 2024 року, вбачається, що комісією було повернуто заяву для доопрацювання оскільки із поданої заяви неможливо встановити, чи є повнолітня дочка загиблого військовослужбовця непрацездатною особою, (особою з інвалідністю) і перебувала на його утриманні.

З довідки ОСББ «Івана Хрестителя 74» №86 від 19 вересня 2024 року вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , до дня смерті своїх батьків, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 проживала з ними за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.

Відповідно до статті 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини частиною першою статті 16 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності, встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби. Згідно статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно п. 6 ст. 16.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно ст. 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого.

Тобто, для набуття статусу утриманця військовослужбовця необхідна одночасна наявність таких умов: належність до непрацездатних членів сім`ї, визначених у ст. 30 Законі №2262-XII; отримання від військовослужбовця допомоги, яка є основним джерелом засобів до існування.

Згідно ч.4 ст. 30 Закону №2262-XII непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі №210/313/19, Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, Постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомила, що приходиться заявниці сестрою по мамі. ОСОБА_1 до початку 2021 року працювала режисером-монтажником в кіноіндустрії в м.Київ. З 01 квітня 2021 року звільнилась з роботи, оскільки хотіла отримати вищу освіту, для чого поїхала до Республіки Польща у м.Краків. Батько її дуже любив і завжди підтримував. Він відкладав кошти на купівлю їй житла і коли заявниця вирішила здобувати вищу освіту, підтримав її та казав, що ці кошти підуть їй на навчання. В травні 2021 року заявниця поїхала до Республіки Польща, щоб вивчити мову, знайти житло та готуватись до вступних іспитів. З жовтня 2021 вона була зарахована у польський вуз. Батько їй оплачував проживання та навчання. ОСОБА_18 не приїжджала додому, до смерті батька. Батьки їй часто передавали посилки та кошти через знайомих. З початку повномасштабного вторгнення, ОСОБА_3 з перших днів повномасштабного вторгнення російської федерації пішов добровольцем до 136 ТРО та в травні 2022 загинув. На виплату одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 вона не претендує.

В судовому засіданні допитана в якості свідка заявниця ОСОБА_1 повідомила, що з 01.04.2021 є безробітною. Вона з батьками домовилась, що буде навчатись в Республіці Польща на стаціонарному навчанні. У травні 2021 року виїхала до Республіки Польща, де згодом була зарахована до ВНЗ «Ама Ділм Академік», що в м.Краків. Батько працював у КЕЧ Яворівського району начальником тепло господарства та отримував військову пенсію за вислугу років. Батько відкладав кошти на придбання їй квартири, а потім вони домовились, що надаватиме ці кошти їй на навчання. Працювати не могла, оскільки кожного дня навчалась, а на вихідних практикувала, проводила зйомки. Після початку війни, вона додому не приїжджала, а пізніше довідалась про загибель батька. Одного разу лише мати приїжджала до неї в Польщу. Батьки передавали посилки з села, продукти, кошти через односельчанку ОСОБА_19 , яка є сусідкою в с.Липино Яворівського району, де батьки мали будинок, а також кошти їй передавав рідний брат батька ОСОБА_20 . Готівку, яку передавав їй батько, вона вносила на картку, з якої оплачувала собі навчання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , який є рідним братом батька заявниці повідомив, що працював далекобійником на польську фірму та неодноразово перетинав кордон після повномасштабного вторгнення. В червні 2021 року брат ОСОБА_3 просив передати кошти ОСОБА_18 на навчання у сумі 1000 Євро. У вересні 2021 року брат передавав 2000 Євро. Після початку війни, у березні 2022, ОСОБА_3 просив передати доньці 1000 Євро, він передав, брат йому пізніше повернув.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , яка була найкращою подругою матері заявниці з 2000 року зазначила, що ОСОБА_18 навчалась в Києві, потім хотіла здобути вищу освіту в кінематографії та переїхала навчатись до Республіки Польща. Батько її обожнював та давав кошти на навчання, а також їй відомо, що батьки неодноразово передавали заявниці продукти харчування через знайомих. Після загибелі батька, кошти на навчання передавала мама.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка була сусідкою батьків заявниці зазначила, що 2012 році батьки ОСОБА_18 купили по сусідству будинок у с.Липино Яворівського району Львівської області. В 2021-2022 роках ОСОБА_22 розповідав, що його донька ОСОБА_18 хоче навчатись в Республіці Польща. В 2021 році вона поїхала в м.Краків, де навчалась. Батько передавав через неї кошти ОСОБА_18 на навчання та продукти харчування, які вона передавала заявниці на вокзалі у м.Краків.

В судовому засіданні ОСОБА_23 , яка перебувала в дружніх відносинах з батьком та матір`ю заявниці зазначила, що вона працює в магазині по сусідству. ОСОБА_22 купляв продукти та передавав дочці ОСОБА_18 . Кошти на навчання дочки передавав автобусом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 повідомила, що є сусідкою та знайомою сім`ї ОСОБА_6 . ОСОБА_18 навчалася у Республіці Польща, батьки їй допомагали, передавали продукти харчування, одяг, побутову хімію, які купляли в неї в магазині.

Заявниця на підтвердження своїх покликань посилається на те, що вона на час смерті батька була незаміжня, ніде не працювала та проживала разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Також заявниця навчалась у вищому навчальному закладі Кіноакадемії АМА у м.Кракові Республіки Польща. Батько надавав кошти на проживання заявниці під час навчання за кордоном. До навчання ОСОБА_1 працювала та могла себе забезпечити, однак у зв`язку з навчанням перестала працювати та перебувала на утриманні батька. Батько регулярно надавав кошти доньці за рахунок яких вона оплачувала навчання, комунальні послуги та проживала. Батько регулярно надавав кошти через ОСОБА_9 , яка їздила у приватних справах до Республіки Польща, а саме до міста проживання заявниці та через рідного брата ОСОБА_20 .

З квитанції 010249695 від 09.02.2024 вбачається, що 29.04.2022 ОСОБА_22 переказав (повнив) картку ОСОБА_25 на суму 20 000, 00 грн.

З квитанції від 18.03.2022 вбачається, що ОСОБА_25 внесла готівку через банкомат на свій рахунок в розмірі 2500,00 польських злотих.

З квитанції від 25.06.2021 вбачається, що ОСОБА_25 внесла готівку через банкомат на свій рахунок в розмірі 1900,00 польських злотих.

З квитанції від 02.07.2021 вбачається, що ОСОБА_25 внесла готівку через банкомат на свій рахунок в розмірі 100,00 польських злотих.

З квитанції від 08.09.2021 вбачається, що ОСОБА_25 внесла готівку через банкомат на свій рахунок в розмірі 1600,00 польських злотих.

З квитанції від 04.10.2021 вбачається, що ОСОБА_25 внесла готівку через банкомат на свій рахунок в розмірі 1370,00 польських злотих.

З квитанції від 19.10.2021 вбачається, що ОСОБА_25 внесла готівку через банкомат на свій рахунок в розмірі 5750,00 польських злотих.

Суд бере до уваги платіж, яким ОСОБА_3 здійснив переказ коштів на карту заявниці на суму 20 000 грн., при цьому критично ставиться до внесення заявницею готівки на свою платіжну картку та пояснень свідків, про те, що це саме ті кошти, які передавав на навчання батько заявниці, оскільки такий факт під час судового розгляду не доведений.

Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Відтак голослівними є показання свідків про те, що ОСОБА_3 передавав дочці кошти, які мав відкладені на купівлю квартири. А довідка про доходи ОСОБА_3 не підтверджує названих заявницею сум коштів, переданих батьком за її навчання.

Крім цього, заявницею не подано виписок з платіжної картки про надходження, витрати та зарахування коштів протягом періоду перебування на утриманні батька, довідок про відсутність будь-яких інших доходів, окрім допомоги батька.

Довідка з відомостями про страховий стаж ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 31.08.2024 свідчить лише про те, що остання з квітня 2021 по червень 2023 офіційно на території України не працювала, відтак страховий стаж не нараховувався.

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, зі слів заявниці, навчання у Кіноакадемії АМА / АМА FILM ACADEMY коштувало 1100, 00 польських злотих в місяць, а в період літа 500, 00 польських злотих. Заняття проводились з 06.10.2021 по 30.06.2023.

При цьому суд звертає увагу, що заявницею не подано жодних документів, таких як договір про навчання, квитанції на оплату, які б свідчили про вартість навчання у Кіноакадемії АМА в м.Кракові, так само як не долучено квитанцій, чеків про оплату нею житлово-комунальних послуг, що не дає змоги суду порівняти витрати, пов`язані з навчанням та проживанням в Республіці Польща та коштами, отриманими від батька заявниці на її утримання.

Також із довідки від 17.10.2021, виданої Кіноакадемією АМА / АМА FILM ACADEMY встановлено, що пані ОСОБА_26 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є студенткою курсу «Постпродакшн нестаціонарних зображень» у 2020/2021 навчальному році в кіноакадемії АМА FILM ACADEMY. Заняття починаються 06.10.2021. Заняття проводиться в нестаціонарному режимі з п`ятниці по понеділок з 18 годинами занять під час сесії. Курс «Постпродакшн зоображень» є заочним, дворічним, навчання закінчується 30.06.2023.

Таким чином суд не бере до уваги посилання заявниці на те, що вона не могла утримувати себе, так як здобувала вищу освіту, а саме навчалась в Кіноакадемії АМА стаціонарно, оскільки як встановлено з вищенаведеної довідки ОСОБА_27 навчалась з п`ятниці по понеділок з 18 годинами занять під час сесії, а дане навчання проводилось у заочній формі. В свою чергу заявниця мала змогу працювати, оскільки навчання проводилось у вихідні дні та лише по 18 годин на сесію.

Суд погоджується з доводами заявниці, що ОСОБА_3 , дійсно допомагав фінансово своїй дочці ОСОБА_28 , однак така допомога не мала систематичного, протягом певного періоду часу, характеру і що така допомога була спрямована на оплату її навчання та проживання.

Крім цього, суд не бере до уваги довідку ОСББ «Івана Хрестителя 74» №86 від 19 вересня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_8 до дня смерті своїх батьків, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 проживала з ними за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.

Така довідка спростовується тим, що ОСОБА_1 на час смерті батька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала у Республіці Польща, де проходила навчання в Кіноакадемії АМА до 30.06.2023.

Крім цього, суд звертає увагу, що відповідно до висновку ІНФОРМАЦІЯ_13 , який був наданий на адвокатський запит, вбачається, що у ОСОБА_3 , окрім заявниці, є ще два сини: ОСОБА_29 та ОСОБА_16 , місцезнаходження яких не відоме, та такі як заінтересовані особи, до справи залучені не були.

Також заслуговує на увагу факт того, що 19 липня 2023 року ОСОБА_16 звернулась до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу із заявою, в якій зазначає, що не претендує на частку одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_14 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, а саме: що вона перебувала на утриманні батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та був військовослужбовцем Збройних Сил України, до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 263-265, 273, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10 березня 2025 року.

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

заінтересована особа - Міністерство оборони України, , юридична адреса: м.Київ-168, проспект Повітряних сил України, 6.

Суддя: М.О. Білецька