Справа № 953/3976/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Муратової С.О.,

за участю секретаря - Драгана О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тарусіної Яни Миколаївни про зупинення розгляду справи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 , поданою її представником адвокатом Гончаровим Романом Олександровичем до ОСОБА_1 про поділ спільного майна, -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова 10.05.2024 надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль марки FIAT DOBLO, 1368 куб.см. 2011 р.в., колір червоний, № куз. НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що зареєстровано за ОСОБА_1 ; припинити право спільної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на автомобіль марки FIAT DOBLO, 1368 куб.см. 2011 р.в., колір червоний, № куз. НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки FIAT DOBLO, 1368 куб.см. 2011 р.в., колір червоний, № куз. НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ; стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля марки FIAT DOBLO, 1368 куб.см. 2011 р.в., колір червоний, № куз. НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 у розмірі 135 265,00 грн.; стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, а саме судовий збір - 1 352,65 грн. та витрати на проведення незалежного експертного дослідження середньої ринкової вартості автомобіля 4 500,00 грн., разом 5 852,65 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, із призначенням в підготовче судове засідання (а.с. 27).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.06.2024 закрито підготовче провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 37).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2024 в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тарусіної Я.М. про передачу справи за підсудністю по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Гончаровим Р.О. до ОСОБА_1 про поділ спільного майна, відмовлено (а.с. 86-87).

12.12.2024 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тарусіної Я.М. про зупинення розгляду справи, в якій просила зупинити провадження у справі №953/3976/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя на час дії військового стану в Україні (а.с. 113).

На обґрунтування клопотання зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває у складі Збройних Сил України, що підтверджується військовим квитком та посвідченням про відрядження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Гончаров Р.О. заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, вважає його невмотивованим та недоцільним, направлене лише на безпідставне затягування строків розгляду справи. Сам факт введення воєнного стану і формальне перебування відповідача на військовій службі не є достатньою підставою для зупинення провадження. Відповідач не надав доказів залучення його до бойових дій. Письмово також виклав позицію (а.с. 125).

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату ,час та місце розгляду справи, 22.01.2025 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тарусіної Я.М., в якому вона просила розглянути дане клопотання без участі сторони відповідача (а.с. 126).

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 NN 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Так, Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24.02.2022 було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України було неодноразово продовжено та який діє по даний час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Сторона у справі може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.02.2023 у справі № 380/7845/21).

Також, в ухвалі Верховного Суду від 29.08.2022 у справі № 461/5209/19 (провадження № 61-5782св22) вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року № 2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони, у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду про зупинення провадження від 14.12.2022 у справі 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі 461/5209/19, від 29.08.2022 у справі № 461/5209/19. У вказаних справах Верховний Суд зупиняв провадження, оскільки сторонами були надані докази перебування у складі Збройних сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, звертаючись до суду з вказаною заявою, представником відповідача надано ксерокопію посвідчення прапорщика (МІЧМАНА), згідно якого ОСОБА_1 призначений артистом вищої категорії ХНУПС наказом нач. ХНУПС від 04.08.2022 (а.с. 115).

Також суду надано ксерокопію посвідчення про відрядження від 08.08.2023 №190, виданого штаб-сержанту ОСОБА_1 , яким відояджено артиста вищої категорії військового оркестру ХНУПС, до Вишнянського коледжу Львівського національного аграрного університету, з метою покращення ефективності проведення заходів музичного забезпечення в підрозділах університету (а.с. 116-118).

Однак, представником відповідача не надано суду доказів, перебування ОСОБА_1 у складі Збройних сил України у військовій частині, яка виконує бойові завдання у зоні бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, перебуваючи безпосередньо на лінії бойового зіткнення з противником.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволенні клопотання представника відповідача та зупинення провадження у справі, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Більш того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зупинення провадження у справі застосовується на період перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. При цьому, представник відповідача просить зупинити розгляд справи на час дії військового стану в Україні.

Більш того, згідно відмітки у ксерокопії посвідчення про відрядження від 08.08.2023 №190, ОСОБА_1 останній раз вибув з ВКСС ХНУПС 19.09.2024.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити та роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 та його представнику, що 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до пункту 20 частини 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан на всій території України, який продовжувався у встановленому законом порядку та наразі триває.

Рада суддів України ухвалила рішення від 24.02.2022 № 9, за яким звернула увагу всіх суддів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

Відповідно до п. 2 роз. І Порядку, учасники судового процесу беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі, у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.

Згідно вимог ст. 11 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому процесуальним законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів).

Згідно з п. 45 Положення про ЄСІТС підсистема відеоконференцзв`язку забезпечує учасникам справи можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів.

Відповідно до п. 46 Положення про ЄСІТС за наявності в суді технічної можливості учасник справи у порядку, встановленому процесуальним законом, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Згідно зі ст. 50 Положення про ЄСІТС суд ухвалює рішення про можливість проведення засідання в режимі відеоконференції за умови наявності в суді відповідної технічної можливості (наявність обладнання та можливість його використання у визначені день і час). Заява подається до суду та надсилається іншим учасникам справи в порядку, визначеному процесуальним законодавством, дозволеними засобами зв`язку.

Беручи до уваги, початок функціонування підсистеми Електронний кабінет, Електронний суд та підсистеми відеоконференцзв`язку, наявність у суду технічної можливості щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (веб-адреса підсистеми ВКЗ - https://vkz.court.gov.ua), суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу про можливість участі в судовому засіданні за допомогою підсистеми ВКЗ - https://vkz.court.gov.ua.

Керуючись ст.ст. 251-253 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тарусіної Яни Миколаївни про зупинення розгляду справи відмовити.

Роз`яснити відповідачу право заявити клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів з використанням сайту https://vkz.court.gov.ua.

Роз`яснити, що з 01.10.2022 доступ користувачів до сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС буде можливий тільки через Електронний кабінет Електронного суду (https://cabinet.court.gov.ua) (далі - ЕС). Для входу через ЕС необхідно авторизуватися в ЕС за допомогою свого кваліфікованого електронного підпису. Перевірити, щоб в профілі користувача ЕС було зазначено ту саму адресу електронної пошти, що і на сайті ВКЗ, в іншому випадку, змінити зазначену електронну адресу в ЕС. Перехід до ВКЗ виконується за допомогою окремого пункту меню в ЕС "Відеозв`язок". Після натискання зазначеного пункту користувач переходить на сайт ВКЗ авторизованим в обліковому записі.

Роз`яснити, що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції необхідно: зайти та авторизуватися в підсистемі відеоконференцзв`язку за 20 хвилин до часу судового засідання; активувати технічні засоби (мікрофон, навушники, камеру) та перевірити їх відповідність технічним вимогам, визначеним Інструкцією користувача підсистеми відеоконференцзв`язку, для роботи із системою відеоконференцзв`язку; очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відеоконференція буде проведена за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку "ВКЗ" (vkz.court.gov.ua), яка може бути встановлена за веб-посиланням https://vkz.court.gov.ua/.

Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

Роз`яснити відповідачу про можливість направлення заяв, клопотань, інших документів через підсистему (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема «Електронний кабінет», «Електронний суд», а також на електрону адресу суду:

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Муратова С.О.