Номер провадження: 22-ц/813/2473/25
Справа № 521/22/23
Головуючий у першій інстанції Громік Д.Д.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зелений квартал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Громік Д.Д. 27 серпня 2024 року у м. Одеса, -

встановила:

У січні 2023 року ОСББ «Зелений квартал» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 33986,90 грн. заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання багатоквартирного житлового будинку з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСББ «Зелений квартал» на підставі відповідних договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівель, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату із співвласників для забезпечення утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку та прибудинкової території, забезпечує водопостачання та водовідведення, газо- та електропостачання до квартир та нежитлових приміщень будинку, забезпечує опалення від власної котельні у кожному будинку, організовує вивезення побутових відходів, тощо. ОСББ «Зелений квартал», у відповідності до чинного законодавства України, здійснює фактичне управління будинками, та в свою чергу задовольняє зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення.

Станом на 2022 рік ОСББ «Зелений квартал» здійснює управління двома багатоквартирними будинками у АДРЕСА_1 . У період з 01.12.2017 року по 31.08.2020 року до складу ОСББ «Зелений квартал» входило три будинки: буд. АДРЕСА_2 ; буди. АДРЕСА_3 ; буд. АДРЕСА_4 . Плата за утримання будинків шляхом самозабезпечення у період з 01.12.2017 року по 31.08.2020 року надходили від співвласників вказаних трьох будинків на розрахункові рахунки окремо по будинках, але в межах однієї юридичної особи ОСББ «Зелений квартал». Після відокремлення буд. АДРЕСА_4 від ОСББ «Зелений квартал», плата за утримання будинків нараховувалась по період поступового розірвання договорів з найманими працівниками та договору транспортування газу для опалення по 30.11.2020 року включно.

Весь час з 01.12.2017 року по 31.08.2020 року, коли співвласники буд. АДРЕСА_4 були у складі ОСББ «Зелений квартал», управління будинком здійснювалось в повному обсязі, а утримання будинком було належної якості. Після відокремлення, власник нерухомого майна в буд. АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 має борг за спожиті ним послуги по утриманню та управлінню будинком, та прибудинкової території у розмірі 27207,06 грн., інфляційні втрати 5037,66 грн. та 3% річних 1742,18 грн., всього сума заборгованості складає 33986,90 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2024 року позов ОСББ «Зелений квартал» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Зелений квартал» заборгованість за сплату обов`язкових внесків у розмірі 33986 грн. 90 коп., з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у період з 01.01.2017 року по 14.09.2018 року ОСОБА_1 не був власником квартири та споживачем комунальних послуг, а відтак, апелянт не зобов`язаний повертати борги попереднього власника.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції порушив принцип територіальної підсудності, оскільки справа має розглядатися за місцем реєстрації відповідача.

Також апелянт зазначає, що судом необґрунтовано відмовлено відповідачу у застосуванні строку позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 станом на день подачі позову був власником кв. АДРЕСА_5 , що підтверджено інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСББ «Зелений квартал» створене і діє на підставі Статуту ОСББ «Зелений квартал», затвердженого Протоколом Загальних зборів №20 від 28.09.2017 року та відповідно до його положень та актів законодавства створене для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. ОСББ «Зелений квартал» у відповідності до чинного законодавства України здійснює фактичне управління будинками, що входять до його складу, чим задовольняє вищезазначені потреби самостійно, тобто шляхом самозабезпечення.

ОСББ «Зелений квартал» на час подання позову, здійснювало управління двома багатоквартирними будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . У період з 01.12.2017 року по 31.08.2020 року до складу ОСББ «Зелений квартал» входило три будинки: буд.. АДРЕСА_2 ; буд. АДРЕСА_3 ; буд. АДРЕСА_6 був прийнятий та перебував в управлінні (на балансі) ОСББ «Зелений квартал» в період з 20.11.2017 року по 31.08.2020 року у відповідності до доказів, наявних в матеріалах справи, а саме: «Протоколу № 3 зборів інвесторів житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 , від 14.05.2017 року»; «Угоди про дії та зону відповідальності на перехідний період для співвласників багатоквартирного буд. АДРЕСА_4 на час укладання договорів з монополістами на комунальні послуги у будинку від 20.11.2017 року»; «Акту №1 Передачі-приймання житлового комплексу або його частини з балансу ТДВ «ВБМО «Одесбуд»» на баланс ОСББ «Зелений квартал»»; Сертифіката серії ОД №95, яким Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСББ «Зелений квартал» здійснювало управління та утримання вказаного житлового будинку та прибудинкової території шляхом укладення договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг, докази чого наявні в матеріалах справи. Вказані договори укладались, в тому числі, і в інтересах співвласників буд. АДРЕСА_4 .

Рішенням Господарського суду Одеської області у справі 916/2388/19 від 23.12.2019 року, яке залишено в силі постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 06.08.2020 року, було визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Зелений квартал» №20 від 28.09.2017 року в частині приєднання новозбудованої будівлі АДРЕСА_4 до ОСББ «Зелений квартал». Виконання вказаного рішення Господарського суду мало наслідком відокремлення будинку та розірвання договорів, які були укладені в інтересах співвласників буд. АДРЕСА_4 та розірвання протягом певного часу вищезгаданих договорів з постачальниками комунальних послуг та обслуговуючими організаціями, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи. Тобто, з 01.12.2017 року по 31.08.2020 року та період розірвання договорів до 30.11.2020 року управління буд. АДРЕСА_4 , який був у складі ОСББ «Зелений квартал», здійснювалось останнім.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСББ «Зелений квартал» посилалось на те, що по кв. АДРЕСА_5 , власником якої є відповідач ОСОБА_1 , за період з 01.12.2017 року по 30.11.2020 року утворився борг за обов`язковими внесками на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна, іншими платежами на управління та утримання багатоквартирного житлового буд. АДРЕСА_4 , у розмірі 33986 грн. 90 коп., які складаються з: 27207,06 грн. - суми боргу за внесками та платежами з утримання майна; 5037,66 грн. - суми індексу інфляції за період прострочення; 1742,18 грн. - 3% річних від суми заборгованості за період прострочення (01.12.2019 року - 23.02.2022 року включно).

Згідно положень Закону №417-VIII від 14.05.2015 року «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зокрема ст. ст. 1, 4, 14, 15, 20, 21, 23, фізична або юридична особа має безумовний обов`язок власника житлового або нежитлового приміщення багатоквартирного будинку з утримання неподільного та загального майна житлового комплексу, тобто спільного майна багатоквартирного будинку.

Таким чином, обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. Витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їх часток незалежно від факту використання ними належного їм житлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку».

У даному випадку колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не надані докази неотримання послуг в їх сукупності, відмови від усіх послуг, надання послуг іншими особами, повного погашення боргу або доведення погашення наявної заборгованості в певній частині. Натомість, позивачем надані до суду докази правомірності діяльності, фактичного управління багатоквартирними будинками, що входять та входили до його складу.

Тому відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку, зобов`язаний виконати чинні рішення Загальних зборів та Правління ОСББ «Зелений квартал», якими затверджено розмір внесків та платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку за вказаний період здійснення управління та утримання багатоквартирного житлового будинку ОСББ «Зелений квартал».

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону про ОСББ, основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно положень ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», в редакції від 03.11.2005 року, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту, шляхом скликання загальних зборів, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, крім іншого: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно ч. 2 ст. 23 Закону «Про ОСББ» Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників.

Згідно з ч. 5 та 8 ст. 22 Закону «Про ОСББ» у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих співвласниками комунальних послуг. Відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших співвласників, і є підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.

Пунктами 1, 5, 10 ч. 1 ст. 7З ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно п.п. 3, 4 ч.1 ст.17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 322 ЦК України передбачений обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, особа, яка є власником квартири у багатоквартирному житловому будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та обов`язкові внески на утримання і ремонт спільного майна, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню. Обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. Витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їх часток співвласника незалежно від факту використання ними належного їм житлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

Надаючи правову оцінку розрахунку заборгованості, наданому позивачем, колегія суддів зазначає, що він розрахований у період 01.12.2017 року по 30.11.2020 року, однак, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що право власності ОСОБА_1 на кв. АДРЕСА_5 було зареєстровано лише 12.09.2018 року.

Вказані обставини також підтверджуються наданими відповідачем копіями квитанцій про нарахування на ім`я ОСОБА_2 внесків з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_7 , за період з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року.

Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку.

Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Крім того, ч. 3 цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.

Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги.

Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з ч. 1 ст. 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Тобто, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Зелений квартал» підлягає стягненню заборгованість за сплату обов`язкових внесків, що утворилась у період з 01.10.2018 року по 30.11.2020 року, у розмірі 18003,25 грн., а також 2259,31 грн. - сума індексу інфляції за період прострочення, та 1205,97 грн. - 3% річних від суми заборгованості за період прострочення (01.12.2019 року - 23.02.2022 року включно), усього - 21468, 53 грн.

Щодо доводів відповідача про застосування загального строку позовної давності по відношенню до внесків та платежі, та спеціального, стосовно інфляційних втрат та 3% річних, судом правильно зазначено наступне.

Згідно із ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до приписів ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що по кв. АДРЕСА_5 , належної на час подачі позову ОСОБА_1 на праві приватної власності, відповідачем здійснювались дії по визнанню боргу шляхом погашення заборгованості за внесками та платежами впродовж періоду січня 2019 року - жовтня 2019 року в загальній сумі 5312,52 грн. Тобто даними діями, а саме систематичною частковою оплатою обов`язкових внесків (платежів) по квартирі, відповідач засвідчив визнання ним боргу та обов`язку його сплати. Як наслідок, суд дійшов правильного висновку, що строк позовної давності є перерваним та його перебіг починається спочатку, а час, що минув до нового строку не зараховується.

Крім того, Законом України від 30.03.2020 року №540-IX, що набрав чинності із 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, яким під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені, зокрема, ст. ст. 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. При цьому, Постановою Кабміну від 11.03.2020 року №211 установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин. Постановою КМУ №383 від 25.04.2023 року внесено зміни до Розпорядження КМУ від 25.03.2020 року №338 та Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236, відповідно яких дію карантину обмежено 30.06.2023 року.

У даному випадку, ОСББ «Зелений квартал» звернулось до суду із вимогою про стягнення заборгованості із відповідача до закінчення дії карантину, а отже й до спливу вище описуваних строків позовної давності.

Крім того, з врахуванням правової природи інфляційних втрат та 3% річних, як невід`ємної частини існуючої заборгованості з оплати внесків та платежів, застосування до них спеціального строку позовної давності тривалістю в 1 рік є таким, що не відповідає приписам ст. 625 ЦК України. До вимог стягнення інфляційних втрат та 3% річних застосовується загальний строк позовної давності у 3 роки.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами суду, що строк позовної давності за вимогами ОСББ «Зелений квартал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із внесків на утримання спільного майна є таким, що не збіг до дати звернення до суду із даним позовом.

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що він, як власник житлового приміщення в багатоквартирному житловому будинку, не отримував послуг з утримання будинку та прибудинкової території, відмовився від цих послуг, або отримував такі послуги від третіх осіб.

У зв`язку із викладеним, оскільки відповідні послуги були отримані відповідачем, тобто спожиті ним, та доказів зворотного ОСОБА_1 не надано, то стягнення плати за їх отримання від ОСББ «Зелений квартал» у вигляді встановленого судом апеляційної інстанції розміру заборгованості, з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України, є обґрунтованим.

Безпідставними при цьому є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції порушив принцип територіальної підсудності, оскільки справа має розглядатися за місцем реєстрації відповідача.

Так, ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, та зазначено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові від 09.09.2020 року у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі визначився з характером спірних правовідносин, у зв`язку із чим рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2024 року підлягає зміні в частині розміру суми заборгованості зі сплати внесків з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Зелений квартал».

В іншій частині судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2024 року - змінити в частині розміру суми заборгованості зі сплати внесків з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зелений квартал» () заборгованість за сплату обов`язкових внесків з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку, що утворилась у період з 01.10.2018 року по 30.11.2020 року, у розмірі 18003,25 гривень, 2259,31 гривень - суми індексу інфляції за період прострочення, 1205,97 гривень - 3% річних від суми заборгованості за період прострочення (01.12.2019 року - 23.02.2022 року включно), а усього - 21468,53 гривень.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2025 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе