Справа №442/637/25
Провадження №2/442/484/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №6987143 від 19.11.2023 у розмірі 69084 грн. та судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що 19.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №6987143. Згідно умов договору відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 19000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.

26.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №104-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», зокрема і до відповідача ОСОБА_1 .

Свої зобов`язання відповідач не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 69084 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 19000 грн.; заборгованості за процентами 48184 грн.; заборгованості за комісією 1900 грн.

23.01.2025 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача.

Ухвалою від 23.01.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 20.02.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

03.02.2025 адвокатом Вілінською Г.М. подано заяву про всту у спарву в якості представника відповідача, а.с. 37-38.

12.02.2025 представником відповідача адвокатом Віллінською Г.М. через систему «Електронний суд» подано клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, в задоволенні якої ухвалою від 13.02.2025 відмовлено, а.с. 43-46.

17.02.2025 представником відповідача адвокатом Віллінською Г.М. через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, а.с. 48-51. В відзиві зазначає, що 19.11.2023 відповідач ОСОБА_1 , побачивши рекламу ТОВ «Мілоан» - миттєве надання споживчих кредитів, вирішив подати заявку на отримання кредиту в сумі 19000 грн. строком на 15 днів. Згідно запропонованих ТОВ «Мілоан» умов відповідач заповнив анкету-заяву на кредит, відповідно до якої ТОВ «Мілоан» надає йому кредит в сумі 19000грн. строком на 15 днів з 19.11.2023. Дата повернення кредиту: 04.12.2023 р. Сума до повернення 25 175 грн. Складні частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту: 1900 грн., проценти за користування кредитом 4275 грн. Підкреслює, що саме на таких умовах ТОВ «Мілоан» прийняв рішення про надання кредиту відповідачу ОСОБА_1 та саме на таких умовах відповідач ОСОБА_1 підписав кредитний договір. Вказує, що долучений позивачем договір про споживчий кредит №6987143 від 19.11.2023, який нібито був підписаний відповідачем 19.11.2023 р. о 15:00 відповідач ОСОБА_1 не підписував, із зазначеними у договорі умовами надання споживчого кредиту відповідача ОСОБА_2 ТОВ «Мілоан» не ознайомлював та на такі умови отримання споживчого кредиту відповідач не погоджувався, що також підтверджується долученою до позовної заяви анкетою-заявою на кредит №6987143 від 19.11.2023, у якій чітко зазначено строк кредиту 15 днів та складові частини сукупної вартості кредиту, з якими було ознайомлено відповідача, як споживача, на які він погодився. Також, у змісті заяви-анкети на кредит №6987143 ТОВ «Мілоан» зазначено хронологію процесу оформлення та розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 №6987143, зокрема, підписання договору відбулося 19.11.2023 в період часу з 03:59:34 по 04:00:11.

Жодного повідомлення від ТОВ «Мілан» про продовження після 04.12.2023 строку кредиту до 03.03.2024 зі зміною денної процентної ставки до 3,50% відповідач ОСОБА_3 не отримував та на такі умови договору про споживчий кредит не погоджувався та не підписував. Крім того зазначає, що до позовної заяви позивачем долучено відомість про щоденні нарахування та складену ТОВ «Мілоан», яка явно не є розрахунком заборгованості, оскільки з її змісту неможливо заборгованості та її складової - відсотків по кожному платіжному періоду (зокрема, застосовану Позивачем відсоткову ставку).Тобто, даний розрахунок не є належним доказом суми заборгованості в розумінні положень ч.1 ст. 77 ЦПК України. Крім того, відомість про щоденні нарахування та погашення, складена ТОВ «Мілоан», істотно суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування», з приводу чого відповідачем підготовлено та подано скаргу до Національного Банку України.

Відтак позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №6987143 від 19.11.2023 в сумі 69084 грн. вважає безпідставними та недоведеними і такими що до задоволення не підлягають.

Ухвалою від 20.02.2025 судове засідання було відкладено задля реалізації сторонами, своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема, для надання можливості позивачу подати відповідь на відзив, а.с. 55.

24.02.2025 від представника позивача, адвоката Мих В.О. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив (а.с. 57-65), де зазначає що при укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процент ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Тобто, підписання Відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Отже, відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства, що не заперечується і Позивачем.

Також вказує, що всі документи знаходяться в особистому кабінеті Позичальника з якими він був ознайомлений на момент укладення договору, погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умова Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємно частиною цього Договору.

Зазначає, що відповідно до чинного законодавства усі дії Позивача є правомірними, оскільки у своєму позові Позивач не має наміру стягнути з Відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням відповідно до вище наведеного. Просить позов задоволити в повному обсязі, розгляд справи проводити без участі представника позивача.

24.02.2025 від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с. 66-72). В запереченні зазначає, що подану позивачем відповідь на відзив вважає такою, що не може бути взята судом до уваги, оскільки викладені у ній пояснення, міркування і аргументи не відповідають дійсним обставинам справи та не спростовують заперечень відповідача ОСОБА_1 на позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Звертає увагу суду, що жодних спростувань щодо заперечень сторони відповідача ОСОБА_1 про те, що долучений позивачем договір про споживчий кредит №6987143 від 19.11.2023 о 15:00, відповідач ОСОБА_4 не підписував, із зазначеними у договорі умовами надання споживчого кредиту відповідача ОСОБА_4 ТОВ «Мілоан» не ознайомлював та на такі умови отримання споживчого кредиту відповідач не погоджувався, у змісті відповіді на відзив представник позивача не наводить. У змісті відповіді на відзив, представник позивача посилається на Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», як на підтвердження заявлених позовних вимог, однак Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», з якими нібито 19.11.2023 ознайомлено відповідача ОСОБА_1 , позивач не надав. Договір про споживчий кредит № 6987143 від 19.11.2023, який за твердженнями позивача нібито підписаний сторонами 19.11.2023 о 15:00, умови якого передбачають надання кредиту строком на 105 днів з 19.11.2023 по 03.03.2024 відтак на положення даного договору поширюються вимоги Закону України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України ще удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Положення долученого позивачем договору про встановлення процентної ставки у розмірі 3,50% за кожен день користування кредитом вважає нікчемними та суперечать вимог даного Закону та Закону України «Про споживче кредитування». Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтями 12, 81ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиціїв електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Судом встановлено, що 19.11.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №6987143, згідно з умовами якого відповідач отримав 19000грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором, а.с.7-12.

Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору №6987143) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 03.03.2024 року.

Укладаючи вищевказаний Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є Анкета-Заява Позичальника, в якій зазначені особисті дані відповідача, а.с.13.

26 березня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ, згідно якого ТОВ "Мілоан" відступив Новому Кредиторові права вимоги до боржників вказаних у Реєстрі Боржників, а.с. (17 (зворот)-23).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 104-МЛ від 26.03.2024, ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №6987143 в сумі 69084,00 грн., з яких: 19 000,00 грн. - залишок по тілу кредиту; 48184,00 грн. - залишок по відсотках; 1900,00 грн. - залишок по комісії, а.с. 24 (зворот).

Відтак, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. №23457147/957 від 02.01.2025 на адресу вказану ним в кредитному договорі, у відповідності до якої ставилася вимога протягом 7 днів сплатити заборгованість за кредитним договором №6987143 від 19.11.2023 року, а.с. 26.

Згідно до Виписки з особового рахунка за Кредитним договором за кредитним договором №6987143 від 19.11.2023, станом на 09.01.2025 сформувалася наступна заборгованість відповідача перед ТОВ «Кредит-Капітал» за Договором: заборгованість за основним боргом в сумі 19000,00 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 48184 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 1900 гривень, а.с. 17.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина першастатті 527 ЦК України).

Відповідно до частини першоїстатті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Зі змісту кредитного договору №6987143 від 19.11.2023 вбачається, що позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором на строк, визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2 договору сума кредиту становить 19000,00 грн.

Згідно із п. 1.3 договору кредит надається строком на 105 днів з 19.11.2023. Пільговий період складає 15 днів, поточний період 90 днів, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 03.03.2024 (п. 1.4 договору).

Відповідно до положень п. 2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних умовах.

Продовження строку кредитування на пільгових умовах відбувається строком на, три, сім і п`ятнадцять днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом).

За таких обставин доводи відповідача, що кредит він отримував на 15 днів є неспроможними.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було.

Доводи відповідача про те, що він не був поінформований про умови надання кредиту, є надуманими, оскільки підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору.

Отже, на переконання суду, відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що всі документи знаходяться в особистому кабінеті Позичальника, з якими він був ознайомлений на момент укладення договору, погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умова Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємно частиною цього Договору.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що оскільки підписанням договору про споживчий кредит №6987143 від 19.11.2023 сторони досягли згоди щодо умов, зокрема про нарахування відсотків та можливості продовження строку кредитування, а відтак, нарахування відсотків за кредитним договором №6987143 від 19.11.2023 в загальному розмірі 67184 грн. є правомірним та підлягає до стягнення з відповідача.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення комісії за договором, суд зазначає наступне.

На спірні правовідносини за цим договором поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», адже за договором позичальнику надано споживчий кредит та такий укладено зі строком погашення кредиту більше одного місяця.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом передбачено право фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 202/5330/19) у кредитному договір не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону.

Суд звертає увагу, що у договорі не вказано за яку саме послугу позивач встановив комісію.

Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.

Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначені правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року (справа № 755/11636/21) та від 16 листопада 2022 року (справа № 755/9486/21).

Аналізуючи умови договору, суд прийшов до переконання про те, що позивачем не подано доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за котрі необхідно здійснювати сплату комісії, а відтак суд прийшов до переконання про те, що відповідач не зобов`язаний сплачувати таку комісію, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» суму заборгованості в розмірі 67184 гривні (шістдесят сім тисяч сто вісімдесят чотири грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10 березня 2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал», місце знаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя Курус Р.І.