Справа № 739/1290/25
Провадження № 2/739/386/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 грудня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Дьоми Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

Виконавчий комітет Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (далі позивач), діючи через свого представника Ткаченко Л.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі відповідачі) про позбавлення батьківських прав відносної їхньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на користь особи, яка буде опікуном дитини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі, будучи батьками вказаної вище дитини, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно останньої, зокрема не займається її утриманням, вихованням, не цікавиться її життям та здоров`ям. Дитина останній раз бачила батька 10 років тому, а матір 5 років тому. На даний час дитиною опікуються її тітка ОСОБА_5 та бабуся ОСОБА_6 , до сім`ї якої було тимчасово влаштовано малолітнього ОСОБА_4 . Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області було затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно ОСОБА_4 .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх повністю з підстав, вказаних у позові. Проти розгляду справи без участі відповідачів та поставлення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча викликалися до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повісток про виклик за адресами їх проживання, зареєстрованими у встановленому законом порядку, які повернулися до суду з відміткою про відсутність відповідачів за вказаними адресами, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду. При цьому останні заяв по суті справи та про розгляд справи без їх участі до суду не подали.

Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та висловилася за їх задоволення.

Заяви та клопотання учасників справи

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 09 липня 2025 року у справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання, визначено відповідачам строки для подання відзивів на позов та зустрічних позовів, а також визначено третій особі строк для подання пояснень щодо позову.

Ухвалою суду від 26 вересня 2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.

У зв`язку з розглядом справи у порядку загального позовного провадження, враховуючи, те, що відповідачі, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися і відзивів на позов не подали, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, відповідачі є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження даної дитини (а.с. 6).

Наказом служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради №18 від 02 червня 2022 року ОСОБА_4 було тимчасово влаштовано до сім`ї його біологічної бабусі ОСОБА_6 як дитину, яка залишилася без батьківського піклування (а.с. 18).

Наказом служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради №09 від 06 червня 2022 року ОСОБА_4 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 19).

Згідно відомостей про зареєстрованих осіб, наданих відділом ЦНАП Новгород-Сіверської міської ради від 29 квітня 2025 року, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з бабусею ОСОБА_6 , тіткою ОСОБА_5 та матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 17).

З акту оцінки потреб сім`ї ОСОБА_6 , тобто бабусі неповнолітнього ОСОБА_7 , яка займається вихованням останнього, та акту обстеження її умов проживання від 22 травня 2025 року вбачається, що неповнолітньому ОСОБА_7 його бабусею створені належні умови для проживання, дитина має окреме спальне ліжко, стіл для занять, одяг, взуття, канцелярські прилади. При цьому матір дитину не відвідує, спілкується лише телефоном, матеріальної допомоги майже не надає, з батьком дитини зв`язок втрачено три роки тому, його місцезнаходження невідоме, матеріальної допомоги він також не надає (а.с. 11-15).

З довідки та характеристики, виданих в.о. директора Новгород-Сіверського ліцею ім. К.Д. Ушинського від 19 травня 2025 року вбачається, що ОСОБА_4 є учнем 7 класу даного ліцею, з 01 вересня 2022 року його батьки участі у вихованні сина не приймають, школу не відвідують, з вчителями не спілкуються, навчання, успіхами та здоров`ям сина не цікавляться (а.с. 9-10).

З огляду на викладене рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №157 від 17 червня 2025 року затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 (а.с. 4-5).

Відповідно до частин першої, другої, третьої та п`ятої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи відповідачі, будучи повнолітніми особами, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Так, вони залишили свого сина та взагалі участі у його вихованні та утриманні не приймають, не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, жодної допомоги не надаю, у зв`язку з чим останнього було тимчасово влаштовано до родини ОСОБА_6 , яка є бабусею ОСОБА_4 .

Все викладене вище свідчить про необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхнього неповнолітнього сина, оскільки це відповідає інтересам даної дитини, тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, незважаючи на позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхнього неповнолітнього сина, вони зобов`язані виконувати свої батьківські обов`язки з утримання дитини до досягнення нею повноліття, сплачуючи аліменти на її утримання.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідачів та їх розмір суд враховує, що відомості про наявність у відповідачів постійного доходу відсутні, також відсутні відомості про наявність у відповідачів чи у її неповнолітнього сина захворювань, які потребували б додаткових витрат.

За таких обставини суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди буде влаштовано неповнолітнього ОСОБА_4 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Отже позовні вимоги до відповідачів в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання їх нього неповнолітнього сина, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць, за період з 25 червня 2025 року по 24 липня 2025 року.

Судові витрати

Позивача, яким заявлено дві позовні вимоги, звільнено від сплати судового збору за подання позову.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до статті 141 ЦПК України з кожного з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (1 211 грн. 20 коп. + 1 211 грн. 20 коп.) / 2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 76-81, 83, 141, 247, 258-259, 263-268, 273-279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди буде влаштовано неповнолітнього ОСОБА_4 , аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди буде влаштовано неповнолітнього ОСОБА_4 , аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у межах сум платежу за один місяць, за період з 25 червня 2025 року по 24 липня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, який має право подати її до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду у загальному порядку в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Виконавчий комітет Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, ЄДРПОУ - 04061978, місцезнаходження: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Захисників України, 2.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Захисників України, 2.

Суддя В.В. Чепурко