Провадження № 2/554/165/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Титаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління майном комунальної власності міста, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Гречко В.О., звернулися до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до Управління майном комунальної власності міста, визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор», КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, в якому після уточнення позовних вимог прохали визнати за ними право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м., допоміжною площею 15,9 кв.м., літніх неопалювальних приміщень площею 10,8 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони проживають та є користувачами кв. АДРЕСА_1 на законних підставах. 15.11.2024 р. за вих. №153 в адресу відповідача було направлено адвокатський запит з додатками, щодо можливості здійснення приватизації житлового приміщення, за наявними документами, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_2 . 21.11.2024 р. отримано відповідь №01-05-01.1-10/2146-743 від 21.11.2024 р. , в якій повідомляється про неможливість здійснення приватизації зазначеної квартири, оскільки відсутній ордер на зазначену квартиру та наявна невідповідність нумерації будинку, в якому планується приватизація квартири, оскільки наявна адреса будинку: АДРЕСА_3 , а згідно технічного паспорту: АДРЕСА_3 . У зв`язку із відмовою відповідачем з цих підстав реалізувати їхнє право на приватизацію квартири, змушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Від відповідача Управління майном комунальної власності міста до суду надійшов відзив на позов, в якому у вирішенні справи покладалися на розсуд суду. Вказали, що у зв`язку із розбіжністю у деяких документах у номері будинку АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 для позивачів ускладнилася процедура приватизації квартири. Управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом Полтавської міської ради та діє виключно у межах закону, жодними діями не створювало порушення, невизнання чи оспорювання прав позивачів.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, від їхнього представника ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі (а.с.107, 136).

Представник відповідача Управління майном комунальної власності міста у судове засідання не з`явився, у відзиві начальник управління Курнакова Н. прохала розглядати справи без їхнього представника (а.с.99-102).

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради у судове засідання не з`явилися.

Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.ст.211,223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач не може реалізувати своє право на приватизацію житла без визнання права користування житлом в судовому порядку, а тому звернувся до суду із відповідним позовом.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Також ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 10 серпня 1996 року зареєстрував шлюб з позивачем ОСОБА_5 , що слідує із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 10 серпня 1996 року (а.с.27).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 14 вересня 1990 року, ОСОБА_5 має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також є позивачем.

Згідно довідки Комунального підприємства «Житлово експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради №1612 ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав у період з 13.03.1975 року по 09.12.1994 рік за адресою АДРЕСА_4 (а.с.30).

Відповідно до Довідки КП «ЖЕО № 2» від 03 червня 2024 року за № 367, датою реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 вказано 09 грудня 1994 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за вказаною адресою з 17 січня 1997 року (а.с.32).

Також встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований у кв. АДРЕСА_1 з 08 грудня 2000 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 виданим Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 17 липня 1996 року та Витягом з реєстру територіальної громади від 07 червня 2023 року № 2023/004265166 (а.с.12-13, 15).

ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 17 січня 1997 року, що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 08 грудня 2020 року № . (а.с.16-19). Аналогічна дата реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 вказана і в довідці КП «ЖЕО №2» ПМР № 367 від 03.06.2024 року (а.с.32).

ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з 17 січня 1997 року, що підтверджуєься паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 виданим Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 14 листопада 2006 року (а.с.21-24). Аналогічна дата реєстрації місця проживання за вказаною адресою міститься і у Витязі з реєстру територіальної громади від 11 жовтня 2024 року № 2024/012327150 та у довідці КП «ЖЕО №2» ПМР № 367 від 03.06.2024 року (а.с.26,32).

07 листопада 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 07 листопада 2003 року (а.с.28), але як зазначають позивачі продовжують проживати разом, що не спростовано відповідачем.

Згідно рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів «Про часткову зміну рішень міськвиконкому від 26.01.88 № 39, від 23.07.87 № 372, від 06.10.82 № 466, від 15.10.87 № 479, від 12.01.88 № 1, від 26.01.88 № 39, від 27.01.88 № 64 і заселення окремих квартир « від 10 лютого 1988 року № 79 ОСОБА_6 було надано 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_5 , яку звільнила гр. ОСОБА_7 , передано під розширення житлової площі на склад сім`ї з 5-ти осіб в будинку по АДРЕСА_6 без відкриття окремого особового рахунку (а.с.103-104).

Згідно рішення Октябрської районної у м. Полтаві ради від 28.11.2000 р. № 504 «Про переоформлення особових рахунків на житлову площу» переоформлено особові рахунки на квартиру АДРЕСА_7 , з померлої ОСОБА_6 на ОСОБА_1 та ОСОБА_8 та розділено особові рахунки наступним чином:

-відкрито особовий рахунок на ОСОБА_1 на 2 кімнати житловою площею 19,9 м.кв., склад сім?ї 4 чоловіка (квартира АДРЕСА_8 );

-відкрито особовий рахунок на ОСОБА_8 на кімнату житловою площею 19,8 м.кв., склад сім?ї 3 чоловіка (квартира АДРЕСА_9 ) (а.с.41).

Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради Народних депутатів №569 від 07.10.1977 року «Про привласнення індексів до номерних знаків на будинках житлово експлуатаційних контор міста», до якого Виконавчим комітетом Полтавської міської ради внесено зміни 13.04.2011 року, змінено нумерацію будинків, в тому числі будинку за адресою АДРЕСА_3 , на АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 (а.с.35-40).

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради № 230 від 10.09.2024 року «Про надання дозволу на реєстрацію перепланування та переобладнання приватного житла» на підставі звернення та наданих документі, погоджено перепланування та дозволено ОСОБА_1 , користувачу квартири АДРЕСА_1 , зареєструвати як об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_1 , в складі приміщень: коридор (1) площею 1,5 кв.м, коридор (2) площею 2,1 кв.м, коридор (3) площею 2,5 кв.м, коридор (4) площею 3,7 кв.м, кімната (5) площею 9,9 кв.м, кімната (6) площею 5,8 кв.м, санвузол (7) площею 2,0 кв.м, кухня (8) площею 4,1 кв.м, веранда (І) площею 10, 8 кв.м.(а.с.49).

Після проведення перепланування квартири позивачі звернулися до Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» з метою отримання технічної документації на житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується технічним паспортом та витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.42-49).

Крім цього, оплата комунальних послуг за проживання у зазначеному приміщенні здійснюється згідно присвоєних особових рахунків житловому приміщенню, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.53-68).

Згідно відповіді КП «ЖЕО №2» від 01.11.2014 р. №759, квартири АДРЕСА_8 та АДРЕСА_7 на даний час не приватизовані, не є службовими та ордери на вселення до них відсутні (а.с.50).

15.11.2024 р. за вих. №153 в адресу відповідача було направлено адвокатський запит з додатками, щодо можливості здійснення приватизації житлового приміщення, за наявними документами, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.124-126)

21.11.2024 р. отримано відповідь №01-05-01.1-10/2146-743 від 21.11.2024 р. , в якій повідомляється про неможливість здійснення приватизації зазначеної квартири, оскільки відсутній ордер на зазначену квартиру та наявна невідповідність нумерації будинку, в якому планується приватизація квартири, оскільки наявна адреса будинку: АДРЕСА_3 , а згідно технічного паспорту: АДРЕСА_3 (а.с.127-128).

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ч.1. ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення .

Відповідно до ч.1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. В силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів, зокрема, ордеру на жиле приміщення.

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів є законними, обґрунтованими та такими що не порушують прав та інтересів відповідача та інших осіб, оскільки позивачі довели, що фактично проживають та зареєстровані на законних підставах в житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_1 та мають право користування на законних підставах вказаним житловим приміщенням, незважаючи на відсутність ордеру на жиле приміщення та зміну у нумерації будинку, у зв`язку із чим мають місце розбіжності у документах, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 13,76-81, 89, 229, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління майном комунальної власності міста, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м., допоміжною площею 15,9 кв.м., літніх неопалювальних приміщень площею 10,8 кв.м.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач Управління майном комунальної власності міста, адреса місцезнаходження: за адресою: вул.Соборності, буд.36, м.Полтава, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», місце знаходження: м.Полтава, пров.Романа Шухевича, 4, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради місцезнаходження за адресою: вул.Івана Мазепи, буд.30, м.Полтава, .

Суддя Л.І. Савченко