РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі судді О. Левчука,

за участі секретаря судового засідання М. Янка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів

учасники справи у судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовну заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб було розірвано відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/17115/20 від 03.12.2020. Спільна дитина ОСОБА_3 , проживає разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/7024/22 від 06.12.2022. Мати дитини ОСОБА_2 , участі у її вихованні не приймає, у добровільному порядку коштів на їх утримання не надає. Домовленості щодо розміру аліментів між ними добровільно не досягнуто, у зв`язку з цим, він вимушений звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою суду від 11.11.2024 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

13 січня 2025 року від представника відповідачки - адвоката Волошина І.В. надійшли письмові пояснення, в яких він вказує, що ОСОБА_4 уже звертався із заявою про стягнення аліментів та ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24.09.2024 по справі №569/17656/24 було відмовлено у видачі судового наказу, оскільки позивач не зміг довести наявність права на стягнення аліментів. На сьогодні позивач повторно звертається з позовом, проте у даній справі відсутні нові факти чи докази, які б обґрунтовували зміну ситуації. Відповідачка забезпечує дитину матеріально та бере участь у її вихованні. Витрати, які вона здійснює, не були враховані у позовній заяві, а саме витрати на придбання одягу, харчів, покриття інших потреб дитини, перераховує кошти на картковий рахунок доньки відкритий в АТ «Ощадбанк», номер рахунку НОМЕР_1 . Зі скірншотів спілкування між сторонами вбачається, що позивач інколи відхиляє пропозиції відповідачки надавати допомогу на утримання доньки, однак у позові ОСОБА_4 звинувачує відповідачку в ухиленні від цього обов`язку. Крім того, позивач жодного разу не звертався до ОСОБА_5 з проханням вирішити питання утримання дитини у позасудовому порядку, а на пропозиції відповідачки укласти нотаріальний договір щодо способу участі у вихованні та утриманні доньки, відмовляється. Позивач не надав доказів, що він несе виключні витрати на утримання дитини, і не враховує реальний внесок відповідачки. Потреби дитини повинні бути обґрунтовані. Позивач не надає конкретного розрахунку витрат на утримання дитини. Його вимога про 1/4 частини доходу відповідачки є загальною і не враховує реальних потреб дитини. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю.

16 січня 2025 року представник позивача - адвокат Крутень І.В. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що на підтвердження своєї позиції щодо виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків ОСОБА_2 долучає квитанції про нібито покриття потреб доньки, у той же час, долучені нею квитанції не підтверджують участі у житті доньки матері. У своїх письмових поясненнях відповідачка посилається на те, що позивач намагається перекласти фінансовий тягар на відповідачку, не довівши, що сам виконує свої зобов 'язання у повному обсязі. З викладеним позивач категорично не погоджується, адже у матеріалах справи міститься рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/7024/22 від 06.12.2022, відповідно до якого ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_1 та знаходиться на його повному утриманні. Щодо надання конкретного розрахунку витрат на утримання дитини, то СК України не передбачено обов`язку надавати такий розрахунок, водночас, позивачем заявлений мінімальний розмір аліментів, визначений СК України. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

17 січня 2025 року від представника відповідачки - адвоката Волошина І.В. надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він вказує, що відповідачка завжди виконувала свої батьківські обов`язки сумлінно, надаючи матеріальну підтримку, частина фінансової допомоги надавалася готівкою або у формі придбання необхідних речей, таких як одяг, взуття, навчальні матеріали, а також покриття інших потреб дитини. Відповідачка діяла добросовісно та з власної ініціативи, забезпечуючи дитину всім необхідним. Відсутність документального підтвердження частини витрат не може бути підставою для сумніву у виконанні нею батьківських обов`язків, адже реальні потреби дитини завжди були задоволені. Позивач не довів, що виконує свої фінансові зобов`язання щодо утримання дитини та несе винятковий фінансовий тягар у забезпеченні потреб дитини. Позивач не надав чіткого розрахунку потреб дитини (харчування, освіта, дозвілля, медичні послуги тощо). Вимога про стягнення 1/4 частини доходу відповідачки не враховує реальні потреби дитини. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю.

21 січня 2025 року представник позивача - адвокат Крутень І.В. подав до суду додаткові пояснення, в яких вказує, що наведені відповідачкою доводи та додані до матеріалів справи докази жодним чином не спростовують викладеного у позовній заяві, а також не підтверджують належного фінансового утримання доньки. Також, відповідачкою не наведено ніяких обставин, що передбачені ч.1 ст.182 СК України, і які враховуються судом при визначені розміру аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, тверджень позовної заяви не спростовано. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Позивач у судове засідання не з`явився, ним подано 06.03.2025 заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідачки - адвокат Волошин І.В. в судове засідання не з`явився, подав 06.03.2025 заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірительки, позов не визнав з мотивів наведених у письмових та додаткових поясненнях на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 10.01.2017, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками вказані сторони по справі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/17115/20 від 03.12.2020 шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/7024/22 від 06.12.2022 визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом із батьком - ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 01.11.2024 № 29231, виданої Департаментом цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг РМР, позивач та його донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прописані за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході розгляду справи встановлено, що для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачкою відкрито рахунок в АТ «Ощадбанк», номер рахунку НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідачки

Суд звертає увагу, що положенням Цивільно-процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину.

З урахуванням викладеного, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачкою повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідачки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці, відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини та не порушить прав сторін.

При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідачки стосовно того, що відповідачка добровільно сплачує аліменти, а тому підстави для звернення позивача до суду із цим позовом відсутні, оскільки матеріали справи не містять і сторонами не заперечувалося, що між ними не існує домовленості щодо порядку та розміру грошового утримання дитини, а тому, згідно із усталеною судовою практикою щодо врегулювання подібних правовідносин, звернення позивача до суду із цим позовом є його безумовним правом.

За наведених обставин, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягає задоволенню судом.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 06 листопада 2024 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.10,12,81,89,141, 258-259,263-265,268, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складене та підписане 10.03.2025.

Суддя О. Левчук