Справа №295/5774/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі головуючого судді Перекупка І.Г., при секретарі судового засідання Конончук Ю.О., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи Баб`як М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні Богунського районного суду м. Житомир цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат Чайковська Ружена Анатоліївна до ОСОБА_4 , третя особа виконавчий комітет Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, про визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомир звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 , третя особа виконавчий комітет Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, про визначення способу участі батька у вихованні дитини. В обгрунтування заявлених вимог вказав, що 17.02.2017 р. між ним, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 224.Під час шлюбу у них народилася дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2025 р. шлюб між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано та стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 .

Після розірвання шлюбу, його колишня дружина, мати дитини, всіляко почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дочкою.

Він має постійну роботу та достатній заробіток, у зв`язку з чим в повному обсязі можу створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У квартирі, яка є його власністю і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є всі належні умови для того, щоб його дочка могла мати здоровий сон, навчатися, гратися.

Просить суд зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усунути перешкоди у його спілкуванні з дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: першої та третьої п`ятниці місяця, з 18 години п`ятниці до 18.00 суботи наступного дня (включаючи можливість спілкування батька без присутності матері, при цьому батько вправі особисто забирати дитину з місця, де на той час перебуває дитина або яке погоджене між батьками); другої та четвертої субота місяця, з 12.00 год. суботи до 18.00 годин неділі наступного дня (включаючи можливість спілкування батька без присутності матері, при цьому батько вправі особисто забирати дитину з місця, де на той час перебуває дитина або яке погоджене між батьками); кожного місяця останні вихідні забирати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до його, ОСОБА_3 місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 з 09.00 год. суботи до 20.00 год. неділі наступного дня на постійному зв`язку з матір`ю дитини; необмежене спілкування з донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку.

У разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з дочкою або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні дочка проводить з батьком.

Кожні свята один раз на два календарних роки: Новий рік, Різдво, День народження дочки за дозволом матері дитини забирати дочку з дошкільного навчального закладу до 20.00 год наступного дня.

Забирати дочку на його, ОСОБА_3 . Дні народження та Дні народження його, ОСОБА_3 батьків та родичів а саме: 22 червня щороку, 17 квітня щороку, 28 жовтня щороку, 18 квітня щороку, 27 квітня щороку, 12 серпня щороку, без участі матері та інших осіб до 22.00 год. наступного дня на постійному зв`язку з матір`ю дитини.

Забирати дитину з гуртків, інших занять має право також батько з обов`язковим повідомленням про це матір дитини по телефону;

Після досягнення дитиною п`ятирічного віку надати можливість батьку відпочивати з дочкою без участі матері за межами м. Житомира.

Після досягнення дитиною п`ятирічного віку надавати батьку можливість забирати дочку по 15 днів в літку та взимку для відпочинку та оздоровлення дитини на території України.

Після досягнення дитиною чотирьох років один місяць влітку та два тижні взимку під час канікул до досягнення дитини повноліття (за домовленість з матір`ю дитини).

Надати йому, ОСОБА_3 можливість забирати дитину після завершення занять/уроків з дошкільного навчального закладу, де навчається дитина, та шкільного навчального закладу; у разі хвороби дитини або інших виключних обставин, якщо це припадає на день зустрічі дитини з батьком, перенести зустріч на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси дочки, її стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини; зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти його, ОСОБА_3 про стан здоров`я дитини у випадку його погіршення або хвороби, а також про фактичне місце перебування, подальших планів щодо місця проживання та перебування, подорожей та зміни місця проживання, перебування тощо,

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 11 211,20 грн., які складаються із сплаченого судового збору 1 211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволені позовних вимог.

Представник відповідача направила до суду відзив на позовну заяву (а. с. 34-38), заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_4 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_3 з донькою.

В частині визначення способів участі у вихованні дитини - позовні вимоги задовольнити частково.

Визначити наступні способи участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною: кожна перша та четверта субота - з 10.30 год. до 17.00 год. неділі без присутності матері з можливістю залишитись дитині на ночівлю в батька. При цьому батько вправі особисто забирати дитину з місця, де на той час перебуває дитина або яке погоджене між батьками; необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного , поштового, електронного та іншого засобу зв`язку у вільний від навчання час; батько має право забирати дитину з гуртків, інших занять у дні побачень дитини з батьком; забирати дитину в день народження батька дитини - ІНФОРМАЦІЯ_5 , якщо цей день припадає на вихідний. Якщо день народження припадає на будній день - забирати дитину у найближчий вихідний, з метою святкування дня народження батька; після досягнення дитиною 5ти річного віку - надати дитині можливість самостійно визначати з ким вона бажає проводити свята (Новий Рік, Різдво, Великдень), з наданням можливості другому з батьків привітати дитину; Дні народження доньки святкувати батькам разом, з врахуванням побажань дитини; у випадку, якщо дитина хворіє - зустріч з батьком має бути перенесена на інший день, для забезпечення інтересів дитини. При цьому батько має право провідати дитину за місцем її перебування. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 4 500 грн. за складання відзиву та по 2 000 грн. за кожне судове засідання. (а. с. 46-50).

Представник третьої особа виконавчого комітету Житомирської міської ради надав суду рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 1653 від 27.11.2025 р. «Про затвердження висновку щодо визначення ОСОБА_3 способу участі у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_7 ». (а. с. 63-66).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 17 лютого 20217 р. уклали шлюб, який зареєстрований у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 224. (а. с. 10).

Згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками дитини вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (а. с. 11).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 1653 від 27.11.2025 р. «Про затвердження висновку щодо визначення ОСОБА_3 способу участі у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_7 ». (а. с. 63-66).

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог в частині визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 19 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Згідно вимог статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Враховуючи норми чинного законодавства України наведені вище я, як батько не тільки маю право, а й зобов`язаний брати участь у вихованні дитини і маю право на особисте спілкування з нею, а відповідач - не має права перешкоджати мені спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Відповідно до ч, 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Також відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до пункту 2 статті 158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Як зазначено у ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначаються нею самою.

Відповідно до частин 1-2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 р. у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У справах щодо здійснення одним із батьків прав на спілкування стаття 8 Конвенції передбачає батьківське право на вжиття заходів з метою возз`єднання зі своєю дитиною та обов`язок національних органів влади сприяти такому возз`єднанню настільки, наскільки інтереси дитини передбачають, що має бути зроблено все для збереження особистих стосунків, і, за необхідності, «відновлення» сім`ї; обов`язок держави полягає не у досягненні результату, а у вжитті заходів (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кацпер Новаковський проти Польщі» пункт 74, від 10.01.2017 р.).

Верховний Суд у постанові від 30.03.2021 р. по справі № 542/1428/18 зазначив, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Право взаємного спілкування одного з батьків та дитини становить основоположний елемент «сімейного життя» у розумінні статті 8 Конвенції.

Неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в змозі забезпечити доньку належними умовами проживання, виховання та розвитку.

Механізм визначення місця проживання дитини з одним із батьків не має на меті обмеження іншого з батьків у правах.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суд враховує об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема, поведінку батьків щодо дитини.

Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан його розвитку, незалежно від того з ким остання буде проживати.

При цьому, визначення місця проживання дитини з матір`ю не впливатиме на її взаємовідносини з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вік дитини, виходячи з її інтересів, суд вважає за доцільне визначити ОСОБА_3 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні із дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : спілкування кожні перші та треті вихідні дні місяця в часовий проміжок з 10.00 год. суботи до 17.00 год. неділі за місцем проживання батька або на нейтральній території без присутності матері; кожного другого та четвертого тижня місяця батько в середу забирає дитину з навчального закладу до себе на ночівлю та в четвер вранці відводить дитину у навчальний заклад; перебування дитини з батьком не менше тижня у період літніх та зимніх канікул, у тому числі з метою відпочинку та оздоровлення, без присутності матері.

За згодою обох батьків ними може бути визначений додатковий порядок побачень батька з донькою.

Щодо позовних вимог та вимог відповідача про відшкодування судових витрат судом встановлено.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 11 211,20 грн., які складаються із сплаченого судового збору 1 211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідач просить стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 4 500 грн. за складання відзиву та по 2 000 грн. за кожне судове засідання. (а. с. 46-50).

Суд, дослідивши надані сторонами документи в обгрунтування понесених витрат на правову допомогу, матеріали цивільної справив встановив.

Однією із основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частин 1, 3 ст. 131 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як передбачено частинами 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У резолютивній частині позовних вимог позивач «очікує понесення витрат» у сумі 11 211,20 грн., які складаються із сплаченого судового збору 1 211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (а. с. 1-7)

Відповідач просить стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 4 500 грн. за складання відзиву та по 2 000 грн. за кожне судове засідання. (а. с. 46-50).

Дослідженням матеріалів цивільної справи встановлено.

15.05.2025 р. ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.00 год. 31 липня 2025 р. (а. с. 27-28).

Перше засідання відбулося 31.07.2025 р. яке проходило з 11.05.46 год. по 11.08.25 год. тобто 03.00 хв. (а. с. 55-56).

Друге засідання, 29.10. 2025 р. не відбулося. (а. с. 58).

Трете засідання 28.11.2025 р. проходило з 10.27.56 год. по 10.30.55 год. тобто 03.00 хв. (а. с. 67-69).

З аналізу часу слухання справи свідчить, що справа була заслухана за два засідання.

31 січня 2022 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 185/5421/21, провадження № 61-20615св21 (ЄДРСРУ № 102892312) визначення форми гонорару адвоката у твердій (фіксованій) сумі та розподіл витрат у випадку не оплати послуг на момент закінчення справи.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 р. гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Законодавець звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 р. у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 р. у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 р. (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 р. у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін суд вважає за необхідне та можливе стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4 000 (чотири тисячі грн.) в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 до ОСОБА_4 2 500 грн. (дві тисячі п`ятсот грн.) в рахунок відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 19, 104, 112-115, 160-161, 171, 180, 182, 183, 185 СК України, статтями 7, 8, 12, 13, 81, 141, 142, 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 р., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XII суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа виконавчий комітет Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, про визначення способу участі батька у вихованні дитини, задовольнити частково.

Враховуючи вік дитини, виходячи з її інтересів, суд вважає за доцільне визначити ОСОБА_3 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні із дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : спілкування кожні перші та треті вихідні дні місяця в часовий проміжок з 10.00 год. суботи до 17.00 год. неділі за місцем проживання батька або на нейтральній території без присутності матері;кожного другого та четвертого тижня місяця батько в середу забирає дитину з навчального закладу до себе на ночівлю та в четвер вранці відводить дитину у навчальний заклад;перебування дитини з батьком не менше тижня у період літніх та зимніх канікул, у тому числі з метою відпочинку та оздоровлення, без присутності матері.

За згодою обох батьків ними може бути визначений додатковий порядок побачень батька з донькою.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4 000 (чотири тисячі грн.) в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2 500 грн. (дві тисячі п`ятсот грн.) в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2025 р.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомир І. Перекупка