Справа № 496/7986/25
Провадження № 2/496/4220/25
У Х В А Л А

03 грудня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., вивчивши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах Одеської обласної (військової) адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державне спеціалізоване господарство підприємство «Ліси України»; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 про витребування з володіння земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1653 площею 0,1247 га. (реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 210) на користь належного власника та стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду надійшла вказана позовна заява.

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури подав заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1653 площею 0,1247 га (реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 210).

Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на спірне майно, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Між сторонами існує реальний спір про право щодо нерухомого майна, яким є земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1653 площею 0,1247 га. Наявні ризики відчуження спірного майна третім особам, або поділу земельної ділянки на декілька земельних ділянок. Водночас, невжиття відповідних заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Суд розглянувши вищезазначену заяву та дослідивши всі надані до неї докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений: забороною вчиняти певні дії та накладенням арешту на майно. Частиною 2 цієї статті зазначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Від так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, шляхом скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва, припинення володіння правом приватної власності на садовий будинок з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна, знесення самочинно збудованого садового будинку, будинків, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки від розміщених на ній тимчасових споруд.

За час розгляду справи в проваджені судді, існує ймовірність того, що до розгляду справи по суті, відповідач, як власник (розпорядник) майна, може виконати дій щодо відчуження спірного майна.

Дослідивши матеріали справи та зазначені позивачем обставини, суд вважає, що на теперішній час невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реального ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а отже необхідним є вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії пов`язані з переходом права власності щодо нерухомого майна.

Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даних видів забезпечення позову є обґрунтованим, так як відсутність арешту та заборони відчуження вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість для відповідача відчужити майно третім особам, здійснити забудову державного майна, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Суд, також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу збитки. Право власності до вирішення справи по суті не позбавляється, ні забороняється існуюче право користування, якісні та кількісні показники майна не втрачаються. Забезпечення позову полягає усього лише у забороні здійснювати юридично значимі дії щодо відчуження нерухомості у будь який спосіб

Розглянувши клопотання, суд дійшов висновку, що потреба у зустрічному забезпеченні в даному випадку відсутня, з урахуванням мотивів викладених судом в обґрунтування задоволення заяви.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1653 площею 0,1247 га (реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 210).

Відповідно до ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувач: Одеська обласна прокуратура (вул. Італійська, 3, м. Одеса, ) в інтересах Одеської обласної (військової) адміністрації (, адреса: 65032, м. Одеса, проспект Шевченко, 4).

Боржник: ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі, а також відповідним державним органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Буран