Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2025 Справа №607/15171/25 Провадження №2/607/4456/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бойко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Семененко С.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,119 га, з кадастровим номером :02:001:1091, яка належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. Позивачка, як дружина померлого та спадкоємець першої черги за законом, у визначений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву на підставі якої заведено спадкову справу №502/2022. 10 червня 2025 року, державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності (в порядку спадкування за законом) на 1/5 частину земельної ділянки, площею 0,1190 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер: :02:001:1091, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 25.07.2025 відкрито провадження у даній справі та ухвалено проводити її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

Протокольною ухвалою судді від 10.10.2025 закрито підготовче провадження у даній справі, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Семененко С.М. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача в суд надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують.

Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання також не з`явився, згідно отриманого листа просять розгляд справи проводити у відсутності їх представника.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.

24 листопада 1973 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 24.11.1973 р. Великобірківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області) і після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , виданого 04.07.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області Шпак П.П., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності серії ЕЕХ 064101, виданого 04.07.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області Шпак П.П., та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 21.12.2022 року, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.1190 га, кадастровий номер: :02:001:1091, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована 04 липня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області Шпак П.П., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 52, номер запису про право власності: 10279490, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане 13 липня 2022 року Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області).

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на належну йому частку земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом.

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №502/2022 після смерті ОСОБА_2 , за заявою дружини померлого ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом за №1117 від 06.12.2022 року.

10 червня 2025 року, державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г., видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Також, 10 червня 2025 року, державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г., видано ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку, площею 0,16 га., що розташована по АДРЕСА_2 , яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопілсьької області 02 липня 2015 року.

10 червня 2025 року, державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток.

Згідно частини третьої статті 79 Земельного кодексу України та частини третьої статті 373 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку поширюється на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту, і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Частиною першою ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 та 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У абз. 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20), вказано, що «для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. […] Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду».

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 належними, допустимими та достатніми доказами довела в судовому засіданні про належність спадщини, яка відкрилася після її чоловіка ОСОБА_2 , зокрема 1/5 частини земельної ділянки, площею 0,1190 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер: :02:001:1091, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши за нею право власності (в порядку спадкування за законом) на 1/5 частину земельної ділянки, площею 0,1190 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер: :02:001:1091, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності (в порядку спадкування за законом) на 1/5 частину земельної ділянки, площею 0,1190 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер: :02:001:1091, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан