Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2025 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2025 року через систему «Електронний суд» товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі ТОВ «Свеа Фінанс») звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 23 листопада 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі ТОВ «Слон Кредит») та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1309105, за умовами якого останньому надано кредит в розмірі 2000,00 грн строком кредитування на 360 днів. Окрім цього, 08 листопада 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7249201, за умовами якого останньому надано кредит в розмірі 1000,00 грн строком кредитування на 360 днів.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 умови кредитних договорів не виконує, а також на те, що ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за вказаними договорами, позивач просить стягнути з нього заборгованість:

- за договором про надання споживчого кредиту № 1309105 в сумі 18506,00 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 2000,00 грн, заборгованість за відсотками 16506,00 грн;

- за договором про надання споживчого кредиту № 7249201 в сумі 2830,80 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 1000,00 грн, заборгованість за відсотками 1830,80 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05 травня 2024 року позовну заяву ТОВ «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було передано за підсудністю на розгляд до Романівського районного суду Житомирської області.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом подати відзив не скористався.

Судом встановлено, що 23 листопада 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1309105.

Згідно пункту 1.2 договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає 2000,00 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати повернення) кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору (пункти 1.3, 1.4 договору).

Тип процентної ставки фіксований. Стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 договору. Знижена процентна ставка становить 0,010 % в день та застосовується якщо споживач до 23.12.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить дострокове часткове повернення кредиту (пункти 1.5 - 1.5.2 договору).

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (пункт 2.1 договору).

Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90465,53 % річних; за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 13702,21 % річних (пункти 1.7 - 1.7.2 договору).

Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 20000,00 грн; за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 18506,00 грн (пункти 1.8 - 1.8.2 договору).

Відповідно до пункту 1.4.1 договору, у споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, встановлених договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання.

Згідно додатку «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», який є невід`ємною частиною до договору про надання споживчого кредиту № 1309105 від 23.11.2023, сторони погодили графік платежів, згідно якого дата видачі кредиту 23.11.2023, кількість днів у розрахунковому періоді - 360.

Договір та додаток до нього підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»: Р611.

До зазначеного договору позивач додав Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Слон Кредит» (в редакції з 07.10.2022).

Крім того, до позовної заяви долучено інформаційне повідомлення від споживача та паспорт споживчого кредиту, які 23.11.2023 підписані ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором А605, у яких містяться персональні даті третіх осіб з метою інформування про необхідність виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 1309105 від 23.11.2023 та інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному договорі про надання споживчого кредиту № 1309105 від 23.11.2023.

Відповідно до листа товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙПЕК УКРАЇНА» (далі ТОВ «ПЕЙПЕК УКРАЇНА») № 15 від 02.08.2024, 23.11.2023 ТОВ «Слон Кредит» перераховано грошові кошти в розмірі 2000,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙПЕК УКРАЇНА» - 03327585-0с05-4945-а59е-b851f8265367, номер транзакції в системі ТОВ «Слон Кредит» - 0736070, призначення платежу: «Зарахування на картку маска картки НОМЕР_1 ».

24 липня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 2407-24, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату, а ТОВ «Свеа Фінанс» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 2407-24 від 24 липня 2024 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 1309105 до відповідача ОСОБА_1 , який в Реєстрі значиться під № 5170, в сумі 14100,00 грн, що складається з 2000,00 грн заборгованості за кредитом та 12100,00 грн заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Свеа Фінанс», розмір заборгованості за кредитним договором № 1309105 від 23.11.2023 станом на 19 жовтня 2024 року становить 18506,00 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованості за кредитом та 16506,00 грн заборгованості за відсотками.

Окрім цього, 08 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7249201.

Згідно пункту 1.2 договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає 2100,00 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати повернення) кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору (пункти 1.3, 1.4 договору).

Тип процентної ставки фіксований. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 договору. Знижена процентна ставка становить 1,89 % в день та застосовується якщо споживач до 08.12.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить дострокове часткове повернення кредиту (пункти 1.5 - 1.5.2 договору).

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 (пункт 2.1 договору).

Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85 % річних; за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 27238,98 % річних (пункти 1.7 - 1.7.2 договору).

Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 8164,00 грн; за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 8134,15 грн (пункти 1.8 - 1.8.2 договору).

Відповідно до пункту 1.4.1 договору, у споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, встановлених договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання.

Згідно додатку «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», який є невід`ємною частиною до договору про надання споживчого кредиту № 7249201 від 08.11.2023, сторони погодили графік платежів, згідно якого дата видачі кредиту 08.11.2023, кількість днів у розрахунковому періоді - 360.

Договір та додаток до нього підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»: С5209.

До зазначеного договору позивач додав Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (в редакції з 10.02.2022).

Відповідно до листа товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙПЕК УКРАЇНА» (далі ТОВ «ПЕЙПЕК УКРАЇНА») № 20240814-2.1 від 14.08.2024, 08.11.2023 ТОВ «Авентус Україна» перераховано грошові кошти в розмірі 1000,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙПЕК УКРАЇНА» - 94164164-e2b6-47e8-bb50-af97c444c95, номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 40303691, призначення платежу: «Зарахування на картку маска картки НОМЕР_2 ».

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна», розмір заборгованості за кредитним договором № 7249201 від 08.11.2023 станом на 30 липня 2024 року становить 2830,80 грн, з яких: 1000,00 грн заборгованості за кредитом та 1830,80 грн заборгованості за відсотками.

31 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (з 25.03.2024 ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 01.02-22/24, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» (з 25.03.2024 ТОВ «Свеа Фінанс»)за плату, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» (з 25.03.2024 ТОВ «Свеа Фінанс») приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-22/24 від 31 липня 2024 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 7249201 до відповідача ОСОБА_1 , який в Реєстрі значиться під № 2294, в сумі 2830,80 грн, з яких: 1000,00 грн заборгованості за кредитом та 1830,80 грн заборгованості за відсотками.

За приписами частин першої, другої статті 202 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (надалі Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно частинами 2, 4 статті 8 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що законом передбачено три різні способи акцепту пропозиції на укладення електронного договору.

Відповідно до частини 8 статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Згідно статті 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року, у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Позивачем доведено факт укладення 23 листопада 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту № 1309105 та 08 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту № 7249201 в електронній формі, які підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорів. Зазначені договори недійсними не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких ці правочини можуть бути визнані недійсними (оспорювані) за відсутності оспорення або визнання їх недійсними у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 599 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Встановивши, що позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 , як до боржника за договором про надання споживчого кредиту № 1309105 від 23 листопада 2023 року та договором про надання споживчого кредиту № 7249201 від 08 листопада 2023 року, а також враховуючи, що останній не спростував факт наявності у нього заборгованості за цими договорами, що було його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, суд прийшов до висновку про необхідність захисту прав ТОВ «Свеа Фінанс» шляхом стягнення з відповідача сум заборгованості.

Разом з тим, суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за договором про споживчий кредит № 1309105 в розмірі 16506,0 грн, виходячи з наступного.

Із розрахунку заборгованості ТОВ «Свеа Фінанс» вбачається, що з 24.11.2023 по 23.12.2023 відсоткова ставка нараховувалася у розмірі 0,010 % вдень, з 24.12.2023 по 17.11.2024 відсоткова ставка нараховувалася у розмірі 2,5 % вдень.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.

За таких обставин, суд, реалізуючи свій процесуальний обов`язок вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за відсотками за кредитним договором № 1309105 від 23 листопада 2023 року, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 .

Відтак, у період з 24.11.2023 по 23.12.2023 (30 днів) проценти необхідно обраховувати, виходячи з процентної ставки 0.010%, що в результаті складає 6,00 грн (2000,00 х 0,010% х 30 днів). Вказаний розмір відсотків погоджений сторонами в кредитному договорі № 1309105 від 23.11.2023 (пункт 1.5.2 договору).

Наступний період з 24.12.2024 по 22.04.2024 (120 днів) проценти необхідно обраховувати, виходячи з процентної ставки 2,5 %, що в результаті складає 6000,00 грн (2000,00 х 2,5 % х 120 днів). Вказаний розмір відсотків погоджений сторонами в кредитному договорі № 1309105 від 23.11.2023 (пункт 1.5.1 договору).

В подальшому, у період з 23.04.2024 по 20.08.2024 (120 днів) проценти необхідно обраховувати, виходячи з процентної ставки 1,5 %, що в результаті складає 3600,00 грн (2000,00 х 1,5 % х 120 днів); у період з 21.08.2024 по 17.11.2024 (день повернення кредиту) (90 днів) проценти необхідно обраховувати, виходячи з процентної ставки 1,0 %, що в результаті складає 1800,00 грн (2000,00 х 1,0 % х 90 днів). Такий розмір процентної ставки узгоджується із Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи викладене, заборгованість ОСОБА_1 за процентами за користування кредитними коштами складає 11406,00 грн.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс» підлягає стягненню 13406,00 грн заборгованості за договором про споживчий кредит № 1309105 від 23 листопада 2023 року, з яких 2000,00 грн заборгованості за кредитом та 11406,00 грн заборгованості за відсотками; 2830,80 грн заборгованості за договором надання споживчого кредиту № 7249201 від 08 листопада 2023 року, з яких 1000,00 грн заборгованості за кредитом та 1830,80 грн заборгованості за відсотками.

Частково задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 512, 514, 526, 1054 ЦК України, статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (адреса місцязнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 6 м. Київ, ідентифікаційний код в ) 13406 (тринадцять тисяч чотириста шість) грн заборгованості за договором про споживчий кредит № 1309105 від 23 листопада 2023 року, 2830 (дві тисячі вісімсот тридцять) грн 80 грн заборгованості за договором надання споживчого кредиту № 7249201 від 08 листопада 2023 року та 1616,23 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.В. Ковальчук