Справа № 487/4839/25
Провадження № 4-с/487/35/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Лагоди А.А., при секретарі Мамчур К.Е. розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, заінтересована особа (стягувач) Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Рив`єра 921»,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Баришнікова А.Д., в якій просить визнати дії виконавця неправомірними та такими, що порушують Закон України «Про виконавче провадження», скасувати всі нарахування, здійснені державним виконавцем, у тому числі: штрафи, проценти, додаткові нарахування, інші неправомірні обчислення, пов`язані з примусовим стягненням, зобов`язати державного виконавця повернути незаконно списані кошти з її рахунків у сумі приблизно 13 285 грн., зобов`язати виконавця утриматися від подальших виконавчих дій до завершення судового розгляду.

Свої вимоги мотивує тим, що після ухвалення рішення суду нею було подано дві заяви про відстрочку/розстрочку виконання рішення, одна з яких датована 27.10.2025. Обидві заяви були направлені позивачу належним чином, і виконавець був попереджений, що її заява перебуває у суді на розгляді відповідно до ст. 33 Закону «Про виконавче провадження». Незважаючи на це, виконавець зобов`язаний дочекатися її розгляду але він все одно списав кошти з її картки у сумі 13 285 грн. заявник вважає, що це є прямим порушенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавець не мав права розпочинати примусове стягнення до того, як суд розгляне питання про відстрочку чи розстрочку. Такі дії є неправомірними, передчасними та порушують її права як боржника. Крім того, державний виконавець проігнорував той факт, що вона добровільно сплатила ОСББ близько 4 000 грн., що значно зменшує розмір боргу та прямо впливає на розмір можливих нарахувань. З огляду на вищевказане, просить задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою суду від 02.12.2025 скаргу прийнято до судового розгляду.

03.12.2025 на адресу суду від представника стягувача ОСББ «Рив`єра 921» надійшли заперечення в якій останній наголошує, що 30.09.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д., на підставі виконавчого листа № 487/4839/25 виданого 25.09.2025 Заводським районним судом м. Миколаєва, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 79224755, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Рів`єра 921» заборгованості з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій станом на 22.06.2025 у розмірі 29080, 36 грн. 36 коп., 3,0 % річних в розмірі 872,41 грн. 41 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 79224755 не скасована, заяв про її скасування з боку Боржника не надходило, борг погашено частково. Виконавче провадження було відкрито на законних підставах відповідно до рішення

суду та виданого виконавчого листа. Боржником було подано декілька заяв про відстрочку/розстрочку виконання рішення, одна з яких датована 27.10.2025. Ухвали суду про їх задоволення не виносилося. Відповідно до положень ст. 448 ЦПК України, подання заяви саме по собі не є підставою для припинення чи призупинення виконавчих дій. Лише ухвала суду про відстрочку чи розстрочку може зобов`язати виконавця утриматися від примусових заходів. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний враховувати ухвалу суду про відстрочку чи розстрочку виконання рішення. До моменту винесення такої ухвали виконавець діє відповідно до закону та має право застосовувати заходи примусового виконання. 30.09.2025 приватним виконавцем Баришніковим А.Д., відповідно до ч.2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», було винесено постанову про арешт коштів боржника. На сьогоднішній день ця постанова не скасована й боржником не оспорюється. Списання коштів у сумі 13286 грн 01 коп з рахунків боржника, відкритих у АТ КБ "Приватбанк" здійснено у межах виконавчого провадження та відповідає вимогам закону. Згідно банківської виписки по рахунку ОСББ «Рів`єра 921», надійшли та були зараховані на особовий рахунок боржника, наступні платежі від імені ОСОБА_2 з призначеннями, 06.11.2025 - 2 000грн., 01.09.2025 - 1 000грн., 01.09.2025 - 1 500.00 грн. Враховуючи, що призначення платежу, не містить даних щодо погашення боргу, вказані платежі, зараховані у якості сплати внесків за утримання ОСББ «Рів`єра 921» у період з 01.07.2025 по 03.12.2025 і не можуть бути враховані у якості добровільного погашення. Враховуючи викладене, боржник вважає, що дії приватного виконавця Баришнікова А.Д. щодо списання коштів є правомірними та обґрунтованими, оскільки відсутня ухвала суду про відстрочку чи розстрочку виконання рішення. Виконавець діяв у межах своїх повноважень та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга боржника

не має правових підстав для задоволення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, через систему «Електронний суд» надала заяву про розгляд скарги без її участі.

Представник ОСББ «Рив`єра 921» в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надано заяву про розгляд справи без їх участі.

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань не заявляв.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 448 ЦПК України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва позовну заяву ОСББ «Рів`єра 921» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території задоволено повністю, стягнуто з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у сумі 29080,36 грн., а також 3,0 % річних в розмірі 872,41 грн. (період боргу квітень 2024 по 22.06.2025) та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

25.09.2025 судом видано стягувачу виконавчий лист.

Згідно листа приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 16.10.2025 №53626 повідомляється, що 30.09.2025 до виконавця надійшла заява ОСББ «Рів`єра 921» про примусове виконання виконавчого листа від 25.09.2025 у справі №487/4839/25 щодо стягнення загального боргу в сумі 32980,77грн., доказів часткової оплати в сумі 2500грн. стягувачем не долучено.

Як доказ примусового виконання рішення суду боржником надано платіжну інструкцію від 20.11.2025 на суму 8868,60грн. з призначенням платежу «стягнення за ВП №79224755, за виконання виконавчого документу №487/4839/25 від 25.09.2025…», платіжну інструкцію від 20.11.2025 на суму 4417,41грн. з призначенням платежу «стягнення за ВП №79224755, за виконання виконавчого документу №487/4839/25 від 25.09.2025…».

ОСББ «Рів`єра 921» зазначає, що 25.09.2025 від приватного виконавця Баришнікова А.Д. було отримано платіж 25.09.2025 в сумі 11 651.83грн. Враховуючи, що призначення платежу, не містить даних щодо погашення боргу, вказані платежі в сумі 45000грн., стягувачем зараховані у якості сплати внесків за утримання ОСББ «Рів`єра 921» у період з 01.07.2025 по 03.12.2025.

Таким чином залишок боргу складає 21328,94грн (32980,77 - 11 651,83).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України).

Порядок здійснення виконавчого провадження, тобто сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, є імперативним.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження», випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Внутрішньою формою діяльності будь-якого державного органу, в тому числі державної виконавчої служби, приватного виконавця є встановлений законом порядок здійснення низки однорідних процесуальних дій.

Слід підкреслити, що процедура виконавчого провадження є суттєвою гарантією прав сторін виконавчого провадження (стягувана і боржника). Відповідно до статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.

Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Таким чином, приватний виконавець - це фізична особа, яка здійснює функцію держави згідно з покладеними на нього законом повноваженнями.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч.1,2 ст.48 Закон України «Про виконавче провадження»).

Твердження в скарзі, що виконавець мав дочекатись розгляду заяви боржника про розстрочення виконання рішення суду, а не списувати кошти з її рахунку не узгоджуються з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та зупиняють проведення виконавцем виконавчих дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга боржника ОСОБА_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.13, 447-451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, заінтересована особа (стягувач) Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Рив`єра 921» залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15-ти днів з моменту складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.А. Лагода