Справа № 504/2694/25
Номер провадження 6/504/50/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Литвинюк А.В.,

секретаря судового засідання Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», в особі представника Жеваги Катерини Валеріївни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,-

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (надалі ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив суд замінити у виконавчому провадженні № 68288008 щодо примусового виконання виконавчого документа, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 46445 від 16.12.2021 року про стягнення з боржника, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), заборгованості на користь стягувача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінеро» (надалі ТОВ «Дінеро»), сторону виконавчого провадження стягувача ТОВ «Дінеро» (, адреса: вул. Сурікова, буд. 3, м. Київ, 03035) на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (, адреса: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17Б, офіс 503).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 року, справу розподілено судді Литвинюк А. В.

Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 08.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 17.11.2025 року о 11:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань №2).

У судове засідання у справі, призначене на 17.11.2025 року о 11:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань №2) учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи учасники повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), що підтверджується матеріалами судової справи.

Разом з тим, представник ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», Жевага Катерина Валеріївна, у заяві про заміну сторони виконавчого провадження просила здійснити судовий розгляд справи про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності заявника та його представника.

Інші учасники справи причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали, додані до заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.11.2018 року у справі № 243/11704/15-ц (провадження № 61-43067св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.11.2022 року у справі № 910/3031/20)).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (ч. 1 ст. 55 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі ЗУ «Про виконавче провадження»), сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов`язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов`язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

Згідно абз. 1 ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 31.07.2024 року у справі № 2-290/11 (провадження № 61-18714св23) дійшов таких висновків: «Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим, для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Аналогічні правові висновки викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також, це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але, разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

Тому, заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича перебуває виконавче провадження № 68288008 щодо примусового виконання виконавчого напису, виданого 16.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем та зареєстрованого в реєстрі за № 46445 про стягнення із боржника, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь стягувача, ТОВ «Дінеро», заборгованості у розмірі 11 651,00 грн.

Зі змісту виданого 16.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем та зареєстрованого в реєстрі за № 46445, вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат" та пункту 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року та керуючись ч. 1 ст. 640 ЦК України та ч. 6 ст. 11, ст. 12 Закону України « Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIІІ, запропонувала звернути стягнення з громадянки України, якою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт Чорноморське, Одеського р-ну, Одеської обл., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: НОМЕР_1 , місце роботи: не працює, яка є Боржником за Кредитним договором № AG2102238 від 21.04.2019 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії L3425972, укладеним з ТОВ «ФК «Дінеро», ідентифікаційний код юридичної особи: 41350844, місцезнаходження: вул. Сурікова, буд. 3а, м. Київ, 03035. Рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО: 300528.

Сума заборгованості становить 11 001,00 грн (Одинадцять тисяч одна гривня 00 копійок), що складається з:

??- Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 900,00 грн (Десять тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок);

??- Прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 101,00 грн (Сто одна гривня 00 копійок):

- За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 650,00 грн (шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 11 651,00 грн (Одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят одна гривня 00 копійок).

Виконавчий напис вчинено шістнадцятого грудня дві тисячі двадцять першого року, він набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, тобто з шістнадцятого грудня дві тисячі двадцять першого року, та має бути пред`явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця протягом трьох років з дня його вчинення.

Станом на дату подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження та розгляду заяви по суті виконавче провадження № 68288008 відкрито, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 68288008 від 21.01.2022 року.

03.04.2025 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (за умовами договору Фактор) та ТОВ «Дінеро» (за умовами договору Клієнт) було укладено договір факторингу № 571/ФК-25.

Відповідно до п. 2.1. договору факторингу № 571/ФК-25, згідно умов цього Договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 3.1.1. договору факторингу № 571/ФК-25 передбачено, що фінансування належна до сплати Клієнту сума грошових коштів встановлюється в Реєстрі прав вимог.

Згідно п. 4.1. договору факторингу № 571/ФК-25 Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі, наведеній в Додатку № 1 до цього Договору, але тільки за умови повної оплати Фактором суми грошових коштів Фінансування Клієнту, передбаченої розділом 3 Договору.

На виконання вимог договору факторингу № 571/ФК-25 від 03.04.2025 року ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» на банківський рахунок ТОВ «ФК «Дінеро» було перераховано грошові кошти у сумі 786 341, 87 грн за призначенням «Оплата згідно умов ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ № 571/ФК-25 від 03.04.25 р. Без ПДВ».

Як вбачається з копії витягу з Додатку до Договору факторингу № 571/ФК-25 від 03.04.2025 року, до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (за умовами договору Фактор) від ТОВ «Дінеро» (за умовами договору Клієнт) перейшло, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № AG2102238 від 21.04.2019 року, загальна сума заборгованості складає 11 001,00 грн.

Отже, до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» перейшли усі права та обов`язки ТОВ «Дінеро», в тому числі і право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № AG2102238 від 21.04.2019 року.

Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов до висновку, що заява ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 202, 509, 510, 512, 514, 516, 656, 718 Цивільного кодексу України, ст. 55, 128, 247, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», в особі представника Жеваги Катерини Валеріївни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Литвинюк А. В.