Справа № 214/9800/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

08 грудня 2025 року суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглядаючи позовну заяву Повного товариства «Ломбард Перший» Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» І Компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

позивач Повного товариства «Ломбард Перший» Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» І Компанія» (Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 26Г) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 та просить стягнути заборгованість за укладеним кредитним договором в розмірі 28294,00 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала надсилалась судом на поштову адресу зазначену позивачем у тексті позовної заяви.

Відповідно до поштового повідомлення ухвала адресатом отримана 27.11.2025 року.

Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2023 року у cправі № 904/272/22 зазначив, що застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи; лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності; надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення, однак через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами; такі дії мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи.

Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом; це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них;

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно; тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення, а тому самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести "ризик незнання" учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними;

У наведених висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 22.11.2022 у справі 29/5005/6325/2011 (904/7806/21), від 20.01.2023 у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 20.04.2023 у справі № 920/367/17.

Крім викладеного Суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження;

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989);

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів;

Також Суд зазначає, що Держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

У даній справі, що розглядається, позивач Повного товариства «Ломбард Перший» Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» І Компанія»

подав неналежно оформлену позовну заяву, яку суд ухвалою від 07.10.2025 залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків, які, позивач не усунув.

Враховуючи, що позовна заява була подана ПТ «Ломбард Перший» ТОВ «Мікрофінанс» І Компанія»

тому останній був безумовно обізнаний про свою ініціативу звернення до суду, а відтак мав проявити зацікавленість у розгляді свого позову.

Суд також виходить з того, що з 05.10.2021 офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, а тому відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Крім цього суд ураховує, що в умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2023 року у cправі № 904/272/22).

Крім цього суд звертає увагу, що при надсиланні листів на електронну пошту у відправника є можливість запросити сповіщення про доставку (що фактично є отриманням листа) та про прочитання такого листа, складання довідки про факт надсилання, тощо.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 20.04.2023 у справі № 920/367/17.

Згідно частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем зазначені в ухвалі суду недоліки у встановлений строк не усунуто, суд вважає необхідним позов ПТ «Ломбард Перший» ТОВ «Мікрофінанс» І Компанія» повернути позивачу роз`яснивши, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

постановив:

повернути позивачу позовну заяву Повного товариства «Ломбард Перший» Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» І Компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя С.І. Сіденко