УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

секретар - Желєва Т.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріально округу Стражник Тетяни Олексіївни, про розірвання договору дарування та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Стражник Тетяна Олексіївна, про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що 21.12.2023 року між ним та відповідачем неповнолітнім онуком ОСОБА_1 , укладено договір дарування частки земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зауважує, що мотивами укладення зазначеного договору стали висловлена з боку батьків ОСОБА_1 обіцянка здійснювати догляд і піклування. При нотаріальному посвідченні правочину текст договору фактично не прочитувався, присутніми вказано на необхідність проставлення підпису. Учасник додає, що 15.11.2024 року отримав травму у вигляді закритого перелому стегнової кістки, потрапив у лікарню. Вказуючи на положення ст. 727 ЦК України, що визначає умови розірвання договору дарування, позивач просить розірвати договір дарування від 21.12.2023 року.

Ухвалою суду від 07.01.2025 року по справі відкрите загальне позовне провадження.

Згідно ухвали суду від 07.02.2025 року прийнято до спільного розгляду позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Стражник Тетяна Олексіївна, про визнання недійсним договору дарування.

Під час судового провадження в судові засідання від 04.02.2025 року, від 05.03.2025 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В засіданні від 05.03.2025 року судом відмовлено у прийнятті до уваги заяви, поданої третьою особою із самостійними вимогами ОСОБА_5 , в якій рукописним текстом за ім`ям ОСОБА_1 висловлене прохання відкласти розгляд справи. Відповідне процесуальне рішення судом обґрунтовано неможливістю представлення інтересів позивача іншим учасником по справі з власними запитом на захист невизнаних прав третьою особою із самостійними вимогами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У своїй постанові від 11.03.2021 у справі № 558/9/18 КЦС ВС роз`яснив, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

ВС зауважив, що, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Суд додає, що вирішення питання про відкладення розгляду справи при повторній неявці учасника не відповідатиме за положенням ст.ст. 211, 257 ЦПК України, а також закріпленим у ст. 2 ЦПК України основним принципам судочинства, які полягають в рівності учасників, диспозитивності.

Вирішення питання про відкладення виявлятиме, крім наведеного, упереджений підхід саме за суб`єктивним сприйняттям іншої сторони, що забезпечує присутність представника у судових засіданнях, або за поглядом іншого стороннього спостерігача.

За положеннями п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» наявність безсторонності суду (судді) має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Дотримання принципу безсторонності полягає, крім наведеного, у тому, що правосуддя повинне не лише здійснюватись ще має бути видно, що воно здійснюється.

За таких обставин, суд вважає необхідним залишити позов ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріально округу Стражник Тетяни Олексіївни, про розірвання договору дарування - залишити без розгляду.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя : Д.М.Лєдньов