н/п 2/490/1566/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №12.03.2024-100001272 від 12.03.2024 року у розмірі 27720,00 грн., станом на 30.12.2024 року, яка складається з наступного: 14000,00 грн. заборгованість за кредитом; 13720,00 грн. заборгованість по відсоткам.

В обґрунтування вимог посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 12.03.2024 укладено Кредитний договір (оферти) №12.03.2024-100001272. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 14000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 12.03.2024 року, строком на 42 дні.

Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, 12.03.2024 року відповідач отримав вказані кошти, а в свою чергу відповідач не виконав свої зобов`язання та станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 27720,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 14000,00 грн. та по процентам в розмірі 13720,00 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

На письмові вимоги позивача відповідач не реагує, заборгованість не погашає. За такого позивач просить стягнути заборгованість з відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 31.12.2024 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21.01.2025 року до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовної заяви ТОВ «Споживчий центр» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки вважає його обґрунтованим лише в частині стягнення стягнення основного боргу в розмірі 14000,00 грн. Зазначив, що він є військовослужбовцем та під час укладання договору про це він повідомляв позивача. Вказав, що ним буде оплачено основний борг в найкоротший строк.

04.02.2025 року представник ТОВ «Споживчий центр» - адвокат Павленко Д.О. подав до суду відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача в повному обсязі, оскільки: Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідно правової позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у п. 74 його постанови від 04.09.2024 р. у справі № 426/4264/19: "У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники". Відповідно до правового висновку, викладеного у п. 80 постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі №426/4264/19 (провадження № 61-7310св24) таким чином, висновки судів попередніх інстанцій про застосування до спірних правовідносин частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними та необґрунтованими, оскільки положення зазначеного закону стосуються виключно мобілізованих позичальників та за фактичних обставин у справі, встановлених під час неодноразового її розгляду, на спірні правовідносини не поширюються. Відтак, відповідач до позивача до сьогодні із заявою про зменшення розміру заборгованості не звертався. Належних документів не надав.

28.02.2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату боргу.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

12.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) №12.03.2024-100001272, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі - 14000,00 грн., строком на 42 дні.

Відповідно до квитанції № за договором №12.03.2024-100001272 від 12.03.2024 року видано кошти на суму 14000,00 грн.

Як слідує з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №12.03.2024-100001272 від 12.03.2024 у ОСОБА_1 склалася заборгованість в сумі 27720,00 грн., яка складається з 14000,00 грн - основного боргу та 13720,00 грн. процентів.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Положеннями ст. 1048 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), яка на підставі частини 2 ст. 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за відповідачем утворилась заборгованість за кредитним договором №12.03.2024-100001272 від 12.03.2024 року на загальну суму 27720,00 грн., яка складається з 14000,00 грн - основного боргу та 13720,00 грн. процентів.

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

ОСОБА_1 до відзиву на позовну заяву було додано посвідчення серіїї НОМЕР_1 та витяг із послужного списку з яких вбачається що відповідач з 10.07.2000 року є військовослужбовцем та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Таким чином, надані відповідачем документи підтверджують факт того, що ОСОБА_1 звільняється від сплати нарахованої йому заборгованості по відсоткам за кредитним договором №12.03.2024-100001272 від 12.03.2024 року у розмірі 13720,00 грн. на підставі п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Як вбачається з квитанції №666295728 від 28.02.2025 року, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_1 було сплачено заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14000,00 грн.

Оскільки відповідач звільнений від сплати нарахованої йому заборгованості по відсоткам, а заборгованість по тілу кредиту в розмірі 14000,00 грн. за кредитним договором №12.03.2024-100001272 від 12.03.2024 року ним була сплачена, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксанганського, 133-А) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін