Номер провадження № 2/521/2046/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» не з`явився;

від ОСОБА_1 адвокат Юрченко Катерина Анатоліївна, на підставі ордера.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, ЄДРПОУ 22868348) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У грудні 2024 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 173016 грн. 16 коп., а також вирішити питання щодо судових витрат.

Зокрема, за доводами позовної заяви позивач наголосив, що 27.04.2021 року між ПРАТ "СК «ЄВРОІНС Україна» та ТОВ «Віннер Лізинг» укладено Сертифікат №-0000161 до Договору добровільного страхування наземного транспорту №-0000001, предметом якого є страхування транспортного засобу «Ford», д/н НОМЕР_2 .

Як вказано позивачем, 28.08.2021 року о 16 годині 30 хвилин по а/д Т.1647 в напрямку з с. Грибівка в с. К. Бугаз відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ Ford д/н НОМЕР_2 та ТЗ Audi д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . Та в подальшому, постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 27.09.2021 року по справі №521/14044/21 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

За доводами позивача, в результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ «Ford», д/н НОМЕР_2 . Зазначені обставини підтверджуються постановою Малиновського районного суду міста Одеси та довідкою НПУ щодо ДТП.

Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого застрахованого ТЗ звернувся до ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" із заявою про факт настання події та виплату страхового відшкодування на рахунок власника. При цьому, як встановлено позивачем вартість ремонту пошкодженого в ДТП ТЗ складає 303 006,16 грн. з ПДВ, які було виплачено потерпілій у ДТП особі.

В подальшому, за твердженнями позивача, він звернувся до AT «СК «АРКС», яким позивачу було компенсовано страхове відшкодування в розмірі 130 000 грн., відтак сума у розмірі 173006 грн. 16 коп. залишилася несплаченою, що і стало підставою для звернення страховика з відповідним позовом.

Окрім наведеного, у позові позивач наголосив, що строки позовної давності ним не пропущено, оскільки відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

23.12.2024 року ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси у справі №521/20465/24 було прийнято позовну заяву до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, відкрито провадження, призначено дату судового засідання.

24.02.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника відповідача Самодурової Наталії Валеріївни, через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив суд у задоволені позову ПРАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» до ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи.

Зокрема, за доводами відзиву сторона відповідача вказала, що ОСОБА_1 з заявленим позовом не погоджується, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом.

Так, відповідач наголосив, що місцем проведення господарської діяльності позивача є місто Київ, а позивач як господарюючий суб`єкт не перебуває у зоні активних військових дій та обставини, які б малі ознаки дій неприродної сили, що перешкоджало б зверненню до судових установ позивачем не наведено. Крім того, як вказано відповідачем, з часом військово стану на території України суттєво спрощено систему юридичного захисту з введенням системи «Електронний суд», чим позивач не скористався.

Таким чином, на переконання відповідача, у даному разі воєнний стан не був перешкодою для своєчасної подачі позову по справі ОСОБА_1 у встановлений три роки термін, а тому, позивачем не тільки будь-яких підстав або обґрунтувань поважності пропуску строку позовної давності у позові не наведено, а і не доведено, що факт введення воєнного стану перешкоджав позивачу у своєчасному пред`явленні позовної заяви.

Інших доводів відзив не містить.

Позивач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, за вимогами позовної заяви та заяви про розгляд справи без участі представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, що розглянуто судом та задоволено.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти вимог позовної заяви з мотивів, викладених письмово у відзиві, просила суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом.

27.04.2021 року між ПРАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» та ТОВ «Віннер Лізинг» було укладено Сертифікат №-0000161 до Договору добровільного страхування наземного транспорту №-0000001, предметом якого є страхування транспортного засобу Ford д/н НОМЕР_2 .

28.08.2021 року о 16 годині 30 хвилин по а/д Т.1647 в напрямку з с. Грибівка в с. К. Бугаз відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ Ford д/н НОМЕР_2 та ТЗ Audi д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої автомобіль Ford д/н НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Зазначені обставини також підтверджуються наявною у матеріалах справи довідкою НПУ від 28.08.2021 року.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 27.09.2021 року по справі №521/14044/21 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

30.08.2021 року ТОВ «Віннер Лізинг», як власник пошкодженого застрахованого ТЗ звернувся до ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" із заявою про факт настання події ДТП та виплату страхового відшкодування на рахунок власника, що вбачається із заяви про виплату страхового відшкодування до справи №41179 від 28.09.2021 року.

З протоколу огляду транспортного засобу «Ford» д/н НОМЕР_2 від 14.09.2021 року вбачається, що страховиком ПРАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» встановлено пошкодження транспортного засобу, з чим погодився страхувальник.

Згідно рахунку №1077285 від 14.09.2021 року, наданого ТОВ «Віннер Автомотів» загальна вартість відновлення автомобіля «Ford» д/н НОМЕР_2 складає 303006 грн.16 коп. з ПДВ.

26.09.2021 року страховиком (позивачем у справі) було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування №41179/21 відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 303006 грн. 16 коп.

За страховим актом №41179/21 ПРАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» визнано факт наявності підстав для страхового відшкодування та вирішено перерахувати на рахунок ТОВ «Віннер Лізинг» страхове відшкодування у розмірі 303006 грн. 16 коп.

З платіжної інструкції №11964 від 01.10.2021 року судом вбачається, що страховик перерахував на рахунок страхувальника 303006 грн. 16 коп.

Також судом встановлено, що цивільно правову відповідальність ОСОБА_1 було застраховано у АТ «СК «Аркс» згідно Полісу № 204555967 від 28.08.2021 року та AT «СК АРКС» компенсувало позивачу страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн., в межах ліміту відповідальності страховика згідно умов Полісу № 204555967 від 28.08.2021 року.

Інших належних та допустимих письмових доказів стосовно спірних правовідносин, наявних між сторонами, матеріали справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування страхувальнику різниці між відшкодованою сумою шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 173006 грн. 16 коп.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права під час вирішення справи по суті позовних вимог.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Суд зазначає, що відносини у сфері страхування регулюються Цивільним Кодексом України, Законом, який спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст. 16 Закону України «Про страхування»).

Тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом ст. 979 ЦК України і ст. 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором.

Судом у даній справі встановлено, що 27.04.2021 року між ПРАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» та ТОВ «Віннер Лізинг» було укладено Сертифікат №-0000161 до Договору добровільного страхування наземного транспорту №-0000001, предметом якого є страхування транспортного засобу Ford д/н НОМЕР_2 .

28.08.2021 року о 16 годині 30 хвилин по а/д Т.1647 в напрямку з с. Грибівка в с. К. Бугаз відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ Ford д/н НОМЕР_2 та ТЗ Audi д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої автомобіль Ford д/н НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

30.08.2021 року ТОВ «Віннер Лізинг», як власник пошкодженого застрахованого ТЗ звернувся до ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" із заявою про факт настання події ДТП та виплату страхового відшкодування на рахунок власника, що вбачається із заяви про виплату страхового відшкодування до справи №41179 від 28.09.2021 року.

З протоколу огляду транспортного засобу «Ford» д/н НОМЕР_2 від 14.09.2021 року вбачається, що страховиком ПРАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» встановлено пошкодження транспортного засобу, з чим погодився страхувальник.

Згідно рахунку №1077285 від 14.09.2021 року, наданого ТОВ «Віннер Автомотів» загальна вартість відновлення автомобіля «Ford» д/н НОМЕР_2 складає 303006 грн.16 коп. з ПДВ.

26.09.2021 року страховиком (позивачем у справі) було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування №41179/21 відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 303006 грн. 16 коп.

В подальшому, постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 27.09.2021 року по справі №521/14044/21 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За страховим актом №41179/21 ПРАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» визнано факт наявності підстав для страхового відшкодування та вирішено перерахувати на рахунок ТОВ «Віннер Лізинг» страхове відшкодування у розмірі 303006 грн. 16 коп.

З платіжної інструкції №11964 від 01.10.2021 року судом вбачається, що страховик перерахував на рахунок страхувальника 303006 грн. 16 коп.

Також, як встановлено судом, та не заперечується учасниками справи, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в АТ «СК «Аркс» згідно Полісу № 204555967 від 28.08.2021 року.

AT «СК АРКС» компенсувало позивачу страхове відшкодування в розмірі 130 000 грн., в межах ліміту відповідальності страховика згідно умов Полісу № 204555967 від 28.08.2021 року.

Відтак, у даному разі, позивач звернувся до відповідача з позовними вимогами про стягнення з останньої різниці між виплаченим ним розміром відшкодування у розмірі 303006 грн. 16 коп. та відшкодованим третьою особою AT «СК АРКС» у розмірі 130000 грн.

При цьому, судом встановлено, що страховик, у даному разі позивач, перед страхувальником (вигодонабувачем ТОВ «Віннер Лізинг») виконав свої зобов`язання, виплатив йому суму страхового відшкодування у встановленій страховим актом сумі - 303006 грн.16 коп. з ПДВ.

У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених ст. 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18).

Ураховуючи викладене, під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Суброгація (походить від латинського «subrogare» - заміщення, обрання взамін) є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.

При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 910/2603/17 та від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 року у справі № 755/9320/15-ц, від 02.10.2024 року у справі №175/4710/16-ц.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст.1187 Цивільного кодексу України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За вимогами ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Для правильного вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації (відповідно до положень ст. 27 Закону, ст. 993 ЦК України) суми шкоди, завданої внаслідок ДТП, важливим є встановлення особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» після виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 - особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) сплаченою позивачу AT «СК АРКС», яке здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 130000 грн.

Разом з тим, доводи відповідача, зазначені ним у відзиві на позовну заяву стосовно пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду з позовом відхиляються судом як такі, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Відтак, у даному разі, підстав для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку із пропуском ним строку позовної давності немає.

Також суд зазначає, що відповідачем суду не надано будь-яких письмових доказів в розумінні положень ст. 76-81 ЦПК України на спростування встановлених судом у даній справі обставин на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем у даному разі належними та обґрунтованими доказами підтверджено підставність позовних вимог щодо права отримання ним від відповідача різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та відшкодованим розміром страховика відповідача у розмірі 173006 грн. 16 коп. (між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), завданої внаслідок зазначеної вище ДТП), з огляду на що, вимоги позовної заяви є обґрунтованими та потребують задоволення у повному обсязі.

Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір належить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна».

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст. 15, 16, 512, 514, 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України, Малиновський районний суд міста Одеси,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, ) завдані збитки у розмірі 173006 грн. 16 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну і резолютивну частини рішення складено та проголошено в судовому засіданні 10.03.2025 року.

Повний текст рішення складено та підписано 10.03.2025 року.

Повні відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Суддя: Н.О. Шевчук