КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 754/9599/24
провадження № 22-ц/824/5807/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання надати інформацію на адвокатський запит, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Івахненка Максима Андрійовича на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року в складі судді Панченко О. М.,

встановив:

03.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доФізичної особи-підприємця (ФОП) ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання надати інформацію на адвокатський запит.

19.12.2024 представник ФОП ОСОБА_2 - адвокат Москалюк Т. В. звернулась до суду з клопотанням, в якому просила зупинити провадження у справі до припинення перебування ФОП ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року клопотання представника відповідача задоволено.

Зупинено провадження у вказаній справі до припинення перебування відповідача ФОП ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

23.12.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Івахненко М. А. через систему "Електронний суд" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Зазначив, що для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

В матеріалах справи наявне посвідчення добровольця територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України "Про основи національного спротиву" добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони.

Доказів того, що ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовцем та проходить військову службу матеріали справи не містять.

Крім того доказів, що добровольче формування ІНФОРМАЦІЯ_1 переведене на воєнний стан відсутні в матеріалах справи. Також відсутні докази того, що ОСОБА_2 бере участь у виконанні бойових завдань, як доброволець територіальної оборони Пристоличного ОТГ Київської області.

Інтереси відповідача в даній справі представляє адвокат Москалюк Т. В.

Позивач вважає, що підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 не скористалась.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Зупиняючи провадження в даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що з поданого стороною відповідача клопотання вбачаються обставини, які у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є підставою для зупинення провадження у справі.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України).

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Так, на підтвердження підстав для зупинення провадження у справі представником відповідача - адвокатом Москалюк Т. В. долучено копію контракту від 22.12.2022 добровольця територіальної оборони, укладеного між командиром добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , за змістом якого останній взяв на себе зобов`язання, зокрема, виконувати завдання територіальної громади протягом строку дії контракту.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України "Про основи національного спротиву" добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони.

Доказів того, що ФОП ОСОБА_2 станом на липень 2024 року, або на час постановлення оскаржуваної ухвали в грудні 2024 року перебував у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан та виконують завдання у зоні бойових дій станом на час постановлення оскаржуваної ухвали матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Івахненка Максима Андрійовича задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання надати інформацію на адвокатський запит направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук