Справа № 383/1400/25
Номер провадження 2/383/712/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Могиленко В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.07.2023 року між (Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №6900244 про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір).

27.07.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено додаткову угоду до договору №6900244 про надання споживчого кредиту.

Згідно умов кредитного договору з урахуванням додаткової до нього угоди сума наданого відповідачу кредиту становила 9500 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту 20.07.2024 року вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит у сумі 9500 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на його електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 23980 грн. 13 коп., яка складається з наступного: 6140 грн. 27 коп. тіло кредиту, 11241 грн. 60 коп. проценти за користування кредитом нараховані первісним кредитором, 6598 грн. 26 коп. проценти за користування кредитом нараховані позивачем за 54 календарних днів.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 23980 грн. 13 коп., а також 2422 грн. 40 коп. суми сплаченого судового збору та 10000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Окрім того, позивач просить у порядку ч.ч. 10, 11 ст.265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3- 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»; роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.105-107).

06.11.2025 року відповідач ОСОБА_1 направила до суду відзив на позовну заяву, згідно якого підтвердила факт отримання кредиту від ТОВ «Авентус Україна» у липні 2023 року та кредитних коштів в сумі 7500 грн. та 2000 грн., які були зараховані на її банківську картку. Однак через складні життєві обставини перебування за кордоном з малолітніми дітьми, відсутність стабільного доходу та воєнні дії в Україні не мала можливості вчасно повернути кредит. Вважає, що нараховані відсотки та штрафні санкції є надмірними, оскільки вони значно перевищують суму отриманих коштів. Просить суд врахувати її складне матеріальне становище та перебування за кордоном, зменшити розмір штрафних санкцій, керуючись принципом справедливості (а.с.121).

11.11.2025 року представник позивача ОСОБА_2 направив до суду відповідь на відзив, згідно якого просив позов задовольнити у повному обсязі. З доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву не погоджується. Зазначає, що факт укладення кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором позивачем доведено належними та допустимими доказами. Нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. Станом на сьогоднішній день, ані кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним (а.с.128-134).

12.11.2025 року відповідач ОСОБА_1 направила до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно яких зазначає, що визнає факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, зобов`язання за яким виконала частково в сумі 5444 грн. 22 коп., з яких 3359 грн. 73 коп. тіло кредиту, 2084 грн. 49 коп. проценти за користування кредитом, які просить зарахувати у рахунок зменшення боргу. Вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості завищеним і таким, що не відповідає принципам справедливості та добросовісності. Так, процентна ставка 1,99% на день є надмірною і суперечить ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Просить суд зменшити суму нарахованих процентів як таких, що є несправедливими умовами договору і порушують баланс інтересів. Крім того зазначає, що не отримувала письмового повідомлення про передачу боргу від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», тому відповідно до ст.516 ЦК України, у разі відсутності такого повідомлення новий кредитор не має права нараховувати проценти після передачі боргу. Також зазначила, що позивач не довів фактичну оплату послуг адвоката, тому просила відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу (а.с.156-157).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповіді на відзив просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача (а.с.134).

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву згідно якої просила розглянути справу без її участі на підставі поданого відзиву та при ухваленні рішення врахувати її складне матеріальне становище та наявність двох малолітніх дітей (а.с.121).

Суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.07.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронному вигляді, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено договір №6900244 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір), який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2608 (а.с.23-28).

Згідно п.1.2 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 кредитного договору сума кредиту складає 7500 грн., строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Згідно п.1.5 кредитного договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п 1.4 цього договору (1.5.1); знижена процентна ставка 0,498% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 25.08.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

У п.2.1 кредитного договору сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до п.2.2 кредитного договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 26.07.2023 року або 27.07.2023 року.

Додатком №1 до кредитного договору визначено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписану відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2608 26.07.2023 року (а.с.28 зворот).

Також до кредитного договору додано Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2608 26.07.2023 року (а.с.32-33).

27.07.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено додаткову угоду до договору №6900244 про надання споживчого кредиту від 26.07.2023 року, яка підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С1137, відповідно до умов якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000 грн. 00 коп., в зв`язку з чим сума кредиту становить 9500 грн. 00 коп., стандартна процентна ставка за весь строк користування кредитом 29740,75% річних, стандартна процентна ставка з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 9596,12% річних (а.с.14).

27.07.2023 року ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором був підписаний Додаток №1 від 27.07.2023 року до договору про надання споживчого кредиту №6900244 від 26.07.2023 року - таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.15-16) та паспорт споживчого кредиту (а.с.30-31).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором та додатковою до нього угодою виконало, надавши відповідачу кредит в загальній сумі 9500 грн. 00 коп. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 емітовану в АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується наданою на виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» інформацією від 06.11.2025 року №20.1.0.0.0/7-251103/119159 (а.с.179), а також листами платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна» від 24.07.2024 року №2024-07-24-2_4 (а.с.57-59), від 12.06.2024 року №а (а.с.63-65).

З картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) за договором №6900244 від 26.07.2023 року вбачається, що загальна заборгованість відповідача станом на 26.05.2024 року становить 17381 грн. 87 коп., з яких: 6140 грн. 27 коп. тіло кредиту, 11241 грн. 60 коп. проценти за користування кредитом (а.с.35-41). З розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач частково погасила заборгованість на суму 5444 грн. 22 коп., з яких: 3359 грн. 73 коп. оплата основного боргу, 2084 грн. 49 коп. оплата процентів.

27.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранст Україна», як фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта ТОВ «Авентус Україна» за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.68-77).

Згідно п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

27.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено акти прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року та прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року (а.с.77 зворот а.с.78).

На підтвердження придбання права вимоги в ТОВ «Авентус Україна за договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року позивач надав копії платіжних інструкцій №421 від 31.05.2024 року, №424 від 04.06.2024 року, №420 від 31.05.2024 року (а.с.86-87).

Згідно витягу з реєстру боржників за договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранст Україна» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №6900244 в розмірі 17381 грн. 87 коп., з яких: 6140 грн. 27 коп. тіло кредиту, 11241 грн. 60 коп. проценти за користування кредитом (а.с.12-13).

Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування зазначеного товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.56).

З розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранст Капітал» за кредитним договором вбачається, що позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за період з 28.05.2024 року по 20.07.2024 року (54 календарних днів) в сумі 6598 грн. 26 коп. (а.с.42).

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» відповідача повідомлено шляхом направлення на електронну пошту останнього, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення (а.с.34 зворот).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За нормою ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Згідно ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи встановлено, що стороною позивача доведено укладення кредитного договору між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем, у якому погоджено розмір наданого кредиту, розмір та підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами.

ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за кредитним договором, однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 23980 грн. 13 коп., яка складається з наступного: 6140 грн. 27 коп. тіло кредиту, 17839 грн. 86 коп. проценти за користування кредитом.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року.

Таким чином, судом встановлені підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 23980 грн. 13 коп.

Судом відхиляються як необґрунтовані доводи відповідача щодо неправомірного нарахування процентів за користування кредитом.

Так, матеріали справи свідчать, що нарахування процентів за період з 26.07.2023 року по 26.05.2024 року у сумі 11241 грн. 60 коп. здійснено ТОВ «Авентус Україна» відповідно до умов кредитного договору, у межах строку кредитування та з урахуванням здійсненої відповідачем часткової сплати заборгованості за договором.

Також судом враховано, що нарахування процентів за користування кредитом у сумі 6598 грн. 26 коп. здійснено позивачем за передбаченою кредитним договором процентною ставкою за період з 28.05.2024 року по 20.07.2024 року (54 календарних днів), тобто у межах визначеного кредитним договором строку кредитування.

Розмір процентів за користування кредитом сторони визначили кредитних договором, а заявлене у запереченні на відповідь на відзив прохання відповідача про зменшення розміру нарахованих процентів за користування кредитом та врахування її складного матеріального становища не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому не може бути задоволене судом.

У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст.627 ЦК України).

Судом зважено на те, що укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися, а також зважати на обсяг взятих на себе зобов`язань за таким договором.

У даному випадку, укладаючи кредитний договір, сторони погодили усі його істотні умови, у тому числі вид, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, строк кредитування. Відповідачем не спростовано, що при укладенні кредитного договору він діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодився з його умовами, визначивши характер правочину і всі його істотні умови. На виконання умов кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти, користувався ними для задоволення власних потреб, а також частково виконав зобов`язання з їх повернення та сплати відсотків.

Враховуючи наведене, не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо несправедливості вимоги позивача про стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором, оскільки така вимога ґрунтується на умовах, з якими, укладаючи договір, погодився відповідач.

Безпідставними є посилання відповідача на відсутність у нового кредитора права нараховувати проценти через неотримання ним письмового повідомлення про передачу боргу, оскільки про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» відповідача повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту останнього, зазначену при укладенні кредитного договору (а.с.34 зворот).

Вирішуючи позовні вимоги про застосування положень ч.ч. 10, 11 ст.265 ЦПК України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст.625 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.10 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Відповідно до ч.11 ст.265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.

Однак, вказана стаття є нормою процесуального права, яка не містить імперативного характеру, тобто у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування відсотків або пені до моменту виконання судового рішення, така вимога може бути задоволена судом, тільки коли суд вважатиме за доцільне застосування такої норми права.

Зважаючи на наведені положення процесуального закону, зазначення в рішенні суду при вирішенні справи по суті положення про нарахування відповідних відсотків та пені до моменту виконання рішення є процесуальною процедурою, пов`язаною насамперед з виконанням рішення. Здійснення таких нарахувань, передбачені ч.10, ч.11 ст.265 ЦПК України, є дискреційним повноваженням суду, оскільки вказані норми встановлюють не обов`язок, а право суду зазначити в рішенні про здійснення таких нарахувань.

Питання про можливість у конкретній справі застосовувати ч.10, ч.11 ст.265 ЦПК України суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 червня 2024 року по справі №910/14524/22 (провадження №12-4гс24).

Також, як звернула увагу ВП ВС, нарахування пені або відсотків у порядку ч.10, ч.11 ст.265 ЦПК України ґрунтується на тих самих нормах матеріального права, які є підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання зобов`язання. Тобто це ті самі заходи відповідальності, але продовжені на наступний період, протягом якого зобов`язання не виконується.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24.02.2022 року введено військовий стан строком на 30 діб, який у подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ продовжувався та правовий режим воєнного стану діє до теперішнього часу.

Враховуючи викладене, а також відсутність доцільності нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з врахуванням вимог розумності, приписи ч.10, ч.11 ст.265 ЦПК України в частині нарахування та роз`яснення органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду про нараховування інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ст.265 ЦПК України застосуванню в даній справі не підлягають.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. стороною позивача надано суду копії: договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітній Михайлом Миколайовичем (а.с.83-84); заявки №11244 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.17-18); акту №11244 від 20.10.2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.43); рахунку на оплату №11244-20/10-2025 від 20.10.2025 року (а.с.34).

На підставі викладеного, з урахуванням категорії справи, ціни позову, значення справи для сторін, рівня складності спірних правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, а також взявши до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 6000 грн. 00 коп.

Також при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., який підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором №6900244 про надання споживчого кредиту від 26.07.2023 року та додатковою до нього угодою від 27.07.2023 року у розмірі 23980 (двадцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн. 13 коп., яка складається з наступного: 6140 грн. 27 коп. тіло кредиту, 17839 грн. 86 коп. проценти за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», , юридична адреса: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, п.і. 03150.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 08.12.2025 року.

Суддя В.В. Бондаренко