Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2440/24

Номер провадження: 2/511/50/25

05.03.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Ільяшук А. В.,

помічника судді Явдощук Р.В., який здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням судді,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, клопотання представниці відповідача адвоката Шувалової Лейли Габіл гизи про поновлення строку на подання відзиву у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про стягнення заборгованості,

Учасники справи:

представник позивачки адвокат Невмержицький Олександр Миколайович

представниця відповідача адвокат Шувалова Лейла Габіл гизи

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області на стадії підготовчого провадження перебуває зазначена цивільна справа.

10 жовтня 2025 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив від представниці відповідача адвоката Шувалової Лейли Габіл гизи (далі адвокат, представниця відповідача).

17 жовтня 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до суду надійшло від представниці відповідача клопотання про поновлення строку на подання відзиву, оскільки на її думку строк було пропущено з поважних причин, зокрема у зв`язку з необхідністю здійснення низки запитів під час підготовки відзиву, зайнятістю захисника, воєнним станом, а також перебуванням у провадженні суду інших справ, де відповідачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря».

Стислий виклад позиції учасників розгляду справи.

Представниця відповідача адвокат Шувалова Лейла Габіл гизи клопотання підтримала, просила задовольнити.

Представник позивачки адвокат Невмержицький Олександр Миколайович заперечував проти задоволення клопотання, оскільки наведені причини є неповажними.

Інші учасники у судове засідання не з`явились.

Висновки суду за результатами розгляду клопотання.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до частини 7 статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поновлення процесуального строку це відновлення з причин, які суд визнав поважними, втраченого зв`язку з пропуском установленого законом строку, права на вчинення процесуальної дії.

Судом встановлено, що 27 червня 2024 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, якою визначено 15-денний строк для подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 1 статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідач отримав копію ухвали 25 липня 2024 року, а тому строк для подання відзиву спливав 9 серпня 2024 року (включно).

Договір про надання правничої допомоги між відповідачем та адвокатом було укладено 1 серпня 2024 року.

Надалі, до суду від адвоката надійшло:

-2 серпня 2024 року клопотання про відкладення розгляду справи та надання доступу до електронного примірника, який було надано 5 серпня 2024 року;

-20 вересня 2024 року клопотання про відкладення розгляду справи;

-10 жовтня 2024 року відзив на позовну заяву;

-17 жовтня 2024 року клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Частина 4 статті 127 ЦПК України визначає, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Водночас, всупереч зазначеній нормі, 10 жовтня 2024 року було подано відзив, який не містив клопотання про поновлення пропущеного строку.

Таке клопотання надійшло до суду лише 17 жовтня 2024 року.

Питання поновлення процесуального строку з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Водночас сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 320/10756/21 від 13 вересня 2022 року.

Відповідно до пункту 38 постанови Верховного Суду від 23 лютого 2023 року у справі №640/7095/22 «при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини».

Суд бере до уваги вказані обставини, а також те, що відповідач або його представник(ця) не зверталися до суду із заявою про продовження встановленого процесуального строку у зв`язку з неможливістю виконання процесуальної дії протягом цього строку, зокрема через оголошення повітряної тривоги, відсутність електроенергії тощо.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що зайнятість адвоката може бути визнана поважною причиною для поновлення процесуального строку лише за наявності об`єктивних та документально підтверджених обставин, які унеможливлювали вчасне вчинення процесуальної дії, однак клопотання таких доказів не містить.

Запити до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» адвокат направила лише 19 вересня 2024 року, тобто вже після закінчення строку для подання відзиву.

Клопотання не містить причин, що унеможливлювали їхнє направлення раніше.

У рішенні від 3 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" викладено висновок Європейського суду з прав людини про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Оцінивши наведені аргументи сторін та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку подання відзиву, у зв`язку з чим залишає його без розгляду.

Керуючись статтями 126 127, 178, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представниці відповідача адвоката Шувалової Лейли Габіл гизи про поновлення строку на подання відзиву у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про стягнення заборгованості відмовити.

Відзив на позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено - 10 березня 2025 року.

Суддя: А. В. Ільяшук