КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/19278/24

06 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Остащенко Олесі Миколаївни на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року, постановлену під головуванням судді Якусик О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що була власником групи нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Зазначає, що 24 жовтня 2008 року між нею та АКБ «Правекс Банк» було укладено договір іпотеки №575-006/08Р, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в іпотеку Акціонерному комерційному банку «Правекс Банк» належне їй майно, а саме: групу нежилих приміщення № 1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір було укладено в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №575-006/08Р від 24.10.2008 року.

Внаслідок укладання договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 13.03.2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» набуло права іпотекодержателя за договором іпотеки №575- 006/08Р від 24.10.2008 року.

26.06.2018 року між TOB «ФК «Фінтайм Капітал» (первісний кредитор) та ОСОБА_3 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №2606/18, за змістом якого ОСОБА_3 відступлено право грошової вимоги, що належить TOB «ФК «Фінтайм Капітал» на підставі договору купівлі-продажу №13032018/3 від 13.03.2018 року.

Як вбачається зі змісту Договору про відступлення права вимоги №2606/18 від 26.06.2018 року та Акту приймання-передачі прав до цього договору ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» одночасно відступило на користь ОСОБА_3 права вимоги як за Договором про відкриття кредитної лінії №575-005/08Ф від 24.10.2008 року, так і за кредитним договором №575-006/08Р від 24.10.2008 року, виконання зобов`язань по якому забезпечено іпотекою групи нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ТзОВ «ФК «Фінтайм Капітал» скористалося своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку на підставі застереження в іпотечному договорі, зареєструвавши 03 липня 2018 року за собою право власності на предмет іпотеки - групу нежитлових приміщень №1-2 кафе піцерія (в літ А) загальною площею 112,50 м.кв., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказана дія оформлена рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41903994 від 05.07.2018 року, прийнятим державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько Маріанною Мирсаєтівною.

Згідно договору купівлі-продажу від 23.07.2018 року ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» продало, а ТОВ "ПФМ АКЦЕНТ" () купило вищевказане приміщення у свою власність.

01.08.2018 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В за реєстром №3003, ТОВ "ПФМ АКЦЕНТ" відчужило вищевказане приміщення на користь ОСОБА_1 .

Вважає, що станом на момент звернення стягнення ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» на іпотечне приміщення 03.07.2018 року та на момент його наступного продажу на користь ТОВ «ПФМ АКЦЕНТ» 23.07.2018 року, ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» не було діючим кредитором у зобов`язанні.

Зазначає, що «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» не подавалася державному реєстратору погоджена з боржником ОСОБА_2 експертна оцінка ринкової вартості іпотечного приміщення як ціни набуття права власності на нього.

З огляду на вище викладене просила суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41903994 від 05.07.2018 року, прийняте державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько Маріанною Мирсаєтівною щодо державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» () на групу нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) групу нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

02 жовтня 2024 року позивач подала до Дарницького районного суду м. Києва заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що предметом позову є визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та витребувати з незаконного володіння групу нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що оскільки перевірка обґрунтованості доводів позовної заяви здійснюється під час розгляду справи по суті та займає певний час, за яке спірне приміщення може бути неодноразово відчужене, тому наявні підстави для забезпечення даного позову.

З огляду на вище викладене просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на групу нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року заяву

ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 753/19278/24 - задоволено.

Накладено арешт на групу нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 23 листопада 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Остащенко О.М. подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процессуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи.

Зазначає, що постановлюючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції встановив, що відступлення права вимоги ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» на користь ОСОБА_3 права вимоги за Договором про відкриття кредитної лінії №575-005/08Ф від 24.10.2008 та за кредитним договором №575-006/08Р від 24.10.2008 року, виконання зобов`язань за яким забезпечено іпотекою групи нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ.А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але при цьому суд не зазначає, що ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» було набуте право вимоги за кредитним договором №575-006/08Р від 24.10.2008 року в сумі - 471 267,02 доларів США, а на користь ОСОБА_3 було відступлене право лише в частині, а саме на суму - 411 267,02 доларів США, залишивши за собою право вимоги за кредитним договором на суму 60 000 дол. США та право вимоги за договором іпотеки.

Вказує на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зазначає, що позивачем ОСОБА_2 не було зазначено, а суддею Дарницькогорайонного суду міста Києва не перевірено та не взято до уваги інформацію з Єдиноїсудової інформаційно-телекомунікаційної системи щодо судових справ за участюпозивача та відповідачів, а саме: справа № 753/21023/18, № 295/4526/14, 296/7004/18.

27 січня 2025 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_2 зазначала, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. З огялду на зазначене просила суд залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання з`явився представник відповідач ОСОБА_1 адвокат Остащенко О.М., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Опанасюк С.П., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності не з`явившихся сторін.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем пред`явлено позов про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння, ймовірне рішення про задоволення позову може мати наслідком зміну власника такого майна, а тому на думку суду першої інстанції заявник довів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам та інтересам до ухвалення рішення у справі у разі відчуження відповідачем спірного майна, ускладнення захисту прав та інтересів заявника без вжиття таких заходів, та про обґрунтованість доводів заявника про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу змісту норм глави 10 ЦПК України «Забезпечення позову» та правової природи заходів забезпечення позову, вони мають такі основні ознаки: 1) заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер захисту прав; 2) судове рішення про забезпечення позову не є остаточним рішенням по суті справи; 3) заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Принципів попередніх і забезпечувальних (охоронних) заходів у міжнародному цивільному процесі Міжнародної Асоціації процесуального права, «попередні і забезпечувальні заходи мають дві принципові цілі у цивільних спорах: а) збереження існуючого status quo до вирішення спору по суті; б) збереження активів, за рахунок яких остаточне судове рішення може бути виконано.

Відповідно до Правила 17.1 «Попередні заходи та охоронні заходи», що закріплено у Правилах міжнародного цивільного процесу ALI/UNIDROIT, суд може вжити попередній захід для того, щоб обмежити поведінку сторони чи іншої особи або змусити її до поведінки у випадках, коли необхідно зберегти можливість надання ефективного засобу судового захисту до ухвалення остаточного судового рішення або ж для того, щоб підтримати або іншим чином врегулювати існуючу ситуацію (status quo).

Консультативна рада європейських суддів у своєму Висновку від 24 листопада 2004 року № 6 «Про справедливий судовий розгляд у розумні строки і роль судді у судовому процесі з урахуванням альтернативних способів вирішення спорів» визначила, залежно від мети, два види попередніх заходів, які можуть бути застосовані судом: 1) заходи, спрямовані на забезпечення виконання рішення (наприклад, накладення арешту або «замороження активів»); 2) засоби тимчасового врегулювання ситуації (наприклад, у сімейних спорах).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на групу нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь позивача групу нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням того, що спір у цій справі стосується майна, яке на думку позивача перебуває у власності відповідача ОСОБА_1 і позивачем заявлено вимогу про витребування майна з незаконного володіння, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для накладення арешту на спільне майно, оскільки у випадку відчуження нерухомого майна виконання рішення суду першої інстанції у випадку задоволенні позову буде ускладнено.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції встановив, що відступлення права вимоги ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» на користь ОСОБА_3 права вимоги за Договором про відкриття кредитної лінії та за кредитним договором, виконання зобов`язань за яким забезпечено іпотекою групи нежилих приміщень №1-2 кафе піцерія (літ.А), але при цьому суд не зазначає, що ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» було набуте право вимоги за кредитним договором в сумі - 471 267,02 доларів США, а на користь ОСОБА_3 було відступлене право лише в частині, а саме на суму - 411 267,02 доларів США, залишивши за собою право вимоги за кредитним договором на суму 60 000 дол. США та право вимоги за договором іпотеки, колегія суддів відхиляє, оскільки обставини про які зазначає відповідач підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті, а не під час вирішення заяви про забезпечення позову.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Остащенко О.М.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Остащенко Олесі Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2024рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 березня 2025 року

Головуючий: Судді: