Справа № 308/8843/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 листопада 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судових засідань Дуб В.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Данілової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів, припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Данілова А.А., звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить:

- звільнити ОСОБА_1 з 01.06.2023 року від сплати заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка нарахована у виконавчому провадженні за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 29.06.2021 року № 308/11047/20;

- припинити стягнення аліментів з 01.06.2023 року, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22.10.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, відповідно до рішення Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області № 308/11047/20 від 23.04.2021 року;

- виконавчий лист № 308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайоним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ича аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22.10.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, визнати таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилися двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду від 28.05.2014 у справі № 308/5136/14-ц шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю, а судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/8780/19 від 07.11.2019 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в 1/3 частці від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів. Відповідач оплачував лише аліменти, участь у додаткових витратах на дітей не брав, незважаючи на неодноразові звернення позивачки про оплату гуртків для розвитку дітей.

У зв`язку з тяжкими життєвими обставинами, що склались у позивачки з 01.03.2020, зокрема із втратою стабільного доходу через відсутність офіційного працевлаштування та специфіку діяльності як фітнес-тренера, що зазнала обмежень і заборон у період карантину, викликаного епідемією COVID-19, вона не мала можливості здійснювати належне утримання дітей. Ситуація ускладнювалась нерегулярністю доходів, відсутністю стабільного місця роботи та економічною нестабільністю. З цих причин позивачкою прийнято рішення залишити дітей тимчасово проживати з батьком, поки її економічна ситуація не покращиться. Складне фінансове становище, що виникло внаслідок тимчасових життєвих обставин, стало фактором, який призвів до напружених стосунків між батьками. Саме ці обставини, спричинили конфлікти в родині. Унаслідок цього відповідач почав чинити перешкоди у спілкуванні матері з дітьми, що негативно впливало як на її емоційний стан так і на права та інтереси самих дітей.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради як органом опіки та піклування від 10.03.2021 року № 130 визначено спосіб участі позивачки у вихованні дітей та встановлено порядок побачень з ними.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 квітня 2021 року у справі № 308/11047/20: визначено місце проживання дітей разом з батьком; визнано таким, що не підлягає виконанню судовий наказ у справі № 308/8780/19 від 07.11.2019; звільнено батька від сплати заборгованості за аліментами в сумі 15676,03 грн., яка нарахована в період з 01 квітня 2020 року по 09 жовтня 2020 року, що стягувалась з нього по виконавчому провадженню № 60741220 згідно з судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2019 у справі № 308/8780/19; зобов`язано позивачку сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Весь час розгляду справи у суді та до виїзду дітей з батьком за кордон у 2022 році позивач брала активну участь в утриманні дітей: забезпечувала їх необхідними речами, лікуванням та розвитком, зокрема фінансувала стоматологічну допомогу й купівлю комп`ютера для навчання старшого сина.

Через проживання за іншою адресою, відмінною від адреси реєстрації, зміною виконавця в органі виконавчої служби, відсутність взаєморозуміння із відповідачем позивач не мала актуальної інформації ні стосовно стану подачі виконавчого листа про стягнення аліментів, ні стосовно розміру заборгованості. Лише після звернення за правничою допомого у липні 2024 року, коли позивачка покращила своє матеріальне становище, отримала інформацію, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 23.07.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

У зв`язку із повномасштабною агресією російської федерації, відповідач разом із двома неповнолітніми дітьми перетнув державний кордон України та надалі всі вони отримали статус тимчасового захисту у Федеративній Республіці Німеччина, наданий українцям після повномасштабного вторгнення рф, відповідно до §24 Закону про перебування, що дозволяє перебувати в країні, отримувати соціальну допомогу, доступ до ринку праці та освіти.

Позивачка, прагнучи забезпечити реалізацію свого права на участь у вихованні дітей і підтримання сімейних зв`язків, також залишила територію України після початку повномасштабного вторгнення та після того як дізналась, що діти проживають у Федеративній Республіці Німеччина отримала статус тимчасового захисту. Вона обрала місце проживання неподалік від міста, де мешкають відповідач із дітьми, аби мати можливість бачитися з ними та брати участь у їхньому житті. Кожної неділі позивачка долала відстань у 240 км, щоб мати змогу побачити дітей у церкві та брати участь у їх вихованні.

У квітні 2024 року позивачка вперше отримала лист, яким була повідомлена листом від 30.04.2024 від Landratsamt Landshut Kreisjugendamt, що відповідно до законодавства Німеччини, з 1 червня 2023 року відповідач отримує аліменти у вигляді аліментного авансу згідно із Законом ФРН про забезпечення утримання дітей одиноких матерів і батьків шляхом аліментних авансових платежів чи платежів із-за несвоєчасної виплати аліментів (UVG) від 23 липня 1979 р. (ФВЗ 1, стор. 1184), в редакції публікації від 17 липня 2007 р. (ФВЗ 1, стор. 1446). Внаслідок чого позивачка зобов`язана повернути аліментній авансовій касі відомства у справах молоді і дітей наданий дітям аліментний аванс. Розмір виплат із 1 червня 2023 року становила 338,00 євро на кожну дитину щомісяця, а з 1 січня 2024 року розмір виплат збільшився до 395,00 євро. Загальна сума отриманих аліментних виплат у ФРН відповідачу станом на червень 2024 року склала 3946,00 євро.

Станом на день звернення до суду позивачка тимчасово не працевлаштована в Україні, оскільки перебуває в процесі здобуття мови та професійної освіти у Федеративній Республіці Німеччина, що спрямоване на підвищення її кваліфікації з метою подальшого забезпечення стабільного доходу та можливості належного утримання як себе, так і своїх дітей.

З квітня 2024 року, позивачка здобувала освіту, щоб мати змогу виплачувати своїм дітям кошти, купували предмети одягу та підтримувала тісні взаємини з синами, незважаючи на всі складні економічні обставини, що свідчить про бажання і зацікавленість у вихованні дітей, відповідальне ставлення до батьківських обов`язків та щире бажання забезпечити їм належні умови для розвитку і добробуту.

З 26 листопада 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг 15 річного віку, самостійно визначив, що буде проживати разом з матір`ю. Станом на день звернення до суду, ОСОБА_3 постійно проживає разом із позивачкою, що є підставою для звільнення від сплати заборгованості та припинення стягнення аліментів з 26.11.2024 року. Артур є учнем восьмого класу державної реальної школи Аффінг (Федеративна республіка Німеччина). Крім цього він дистанційно навчається в 10-Г класі ТОВ «ЗАКЛАД ОСВІТИ «УСПІХ» (Україна). Позивачка оплатила додатково навчання у розмірі 8000, 00 (вісім тисяч гривень 00 копійок). Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з отримувачем аліментів, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Вважає, що у випадку, коли кожна дитина проживає з окремим із батьків, наведене свідчить про істотну зміну сімейного стану сторін, що відповідно до ч.1 ст. 192 СК України є підставою для припинення стягнення аліментів як для ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 .

З листопада 2024 року позивачка вела усні переговори із батьком дітей стосовно залишення виконавчого листа в Відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) без виконання на підставі того, що в Федеративній Республіці Німеччині відповідач отримує аліменти від Позивачки, а старший син проживає з нею. Відповідач усно погоджувався, але фактично ніяких дій стосовно домовленостей не вчиняв.

Вказано, що позивач та її представник зверталася письмово до відповідача листами від 25.02.2025 як за адресою реєстрації в Україні так і в Федеративній Республіці Німеччині з пропозицією вирішити питання стосовно зменшення (списання) суми заборгованості, яка виникла після 01.06.2023 року та припинення стягнення аліментів в Україні. З березня по травень 2025 року відповідач виходив на перемовини, надавав відповідь, що готовий закрити виконавче провадження по аліментам в Україні після з`ясування вcіх проблемних питань стосовно аліментного взносу у Федеративній Республіці Німеччині, що потребували особистої участі позивачки.

27.03.2025 позивач через третю особу сплатила борг по виконавчому провадженню № 66182589 з виконання виконавчого листа № 308/11047/20; виданого 29.06.2021 у розмірі 77 644, 80 грн. (сімдесят сім тисяч шістсот сорок чотири гривні 00 копійок), що еквівалентно сумі аліментів до червня 2023 року. Відповідач кошти отримав, але продовжив ухилятися від дій про закриття провадження в Україні з підстав не врегулювання питань в Німеччині.

Весь цей час Позивачка демонструвала добру волю та ініціативу: сприяла вирішенню аліментних питань у Німеччині, надала Відповідачу зразок заяви про повернення виконавчого листа в Україні, виконала фінансові зобов`язання в повному обсязі до червня 2023 року в Україні. Втім, Відповідач не вчиняє обіцяних дій, а також відмовляється добровільно припинити стягнення аліментів з листопада 2024 року або списати заборгованість з червня 2023, яка фактично вже отримана у трьохкратній сумі, що перевищує заборгованість.

Станом на 31 травня 2025 року заборгованість згідно виконавчого листа № 308/11047/20 від 29.06.2021 року становить - 70263,00 грн., штраф - 67561,50 грн., виконавчий збір - 13512,30 грн. Загальна сума до сплати - 151336,80 грн.

Станом на червня 2025 року заборгованість зі сплати аліментів в Федеративній Республіці Німеччині становить 9076,00 євро що еквівалентно 432 017,6 грн. за курсом 1 євро = 47,85 грн. станом на червень 2025 року.

З червня 2023 року заборгованість по аліментах на користь дітей одночасно нараховується позивачу у двох юрисдикціях в Україні та у Федеративній Республіці Німеччина. Така ситуація суперечить статті 61 Конституції України, яка забороняє притягнення особи до юридичної відповідальності за одне і те саме правопорушення двічі. Таким чином, позивач фактично несе подвійне фінансове навантаження за одне й те саме зобов`язання, що є незаконним і порушує принципи справедливості, правової визначеності та пропорційності. Звільнення Позивача від обов`язку сплати аліментів у межах українського виконавчого провадження, а також списання заборгованості, яка дублює уже виконані зобов`язання, не призведе до порушення якнайкращих інтересів дитини, оскільки дитина вже отримує належне утримання відповідно до законодавства іншої держави, де постійно проживає протягом 3 років. Відповідно до чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччина, позивачка зобов`язана сплачувати аліменти одразу після офіційного працевлаштування. Водночас Позивачка не ухиляється від виконання цього обов`язку, вона вживає всіх можливих заходів для працевлаштування, аби мати можливість забезпечувати фінансову підтримку дітей згідно з вимогами законодавства.

Вважає, що скасування рішення про стягнення аліментів є необхідним, оскільки один з синів проживає з матір`ю, а інший з батьком, а фінансове забезпечення дітей здійснюється шляхом взаємозарахування витрат, що виключає необхідність примусового стягнення аліментів. У даному випадку, коли кожна дитина проживає з окремим із батьків, це може вважатися зміною сімейного стану, що може бути підставою для перегляду та скасування рішення про стягнення аліментів. Обставина, яка має істотне значення для звільнення позивачки від сплати заборгованості за аліментами, на те, що починаючи з 26.11.2024 року син проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні, а з 01 червня 2023 року з позивачки стягується аліментний взнос у Федеративній Республіці Німеччині, а відповідач весь час з червня 2023 року отримував аліменти.

Вказує, що наявні обґрунтовані підстави для перегляду розміру заборгованості та механізму виконання аліментного зобов`язання, оскільки з моменту ухвалення судового рішення істотно змінилися як матеріальні обставини, так і фактичний порядок участі кожного з батьків в утриманні дітей. Водночас позивачка не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вживає заходів для працевлаштування та перебуває в очікуванні офіційного джерела доходу, що є необхідною умовою для сплати аліментів відповідно до законодавства ФРН. Таким чином, припинення стягнення аліментів в Україні з червня 2023 року у даних правовідносинах є доцільним, правомірним та відповідає принципам справедливості, розумності й добросовісності.

Окрім того, зазначає, що звернення із вимогою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню обумовлено тим, що Закон України «Про виконавче провадження» не містить такої підстави для закінчення виконавчого провадження як «рішення суду про припинення стягнення аліментів». А тому, у випадку якщо судом не буде розглянуто питання щодо існуючого виконавчого листа, є ймовірність того, що задля реального припинення стягнення аліментів доведеться ініціювати окремий судовий процес щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи факт проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 26 листопада 2024 року та наразі з матірю - позивачкою ОСОБА_1 , приймаючи до уваги те, що обов`язок по сплаті аліментів належить тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, виконавчий лист № 308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайоним судом Закарпатської області на підставі якого провадиться стягнення аліментів з позивачки у виконавчому провадженні ВП №66182589, як виконавчий документ підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2025 року позовну заяву залишено без руху, при цьому 30.06.2025 та 08.07.2025 представник позивача подала заяви про усунення недоліків.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено сторін.

18 липня 2025 року до суду через система «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Данілової Анни Андріївни про проведення судових засідань в режимі відео конференції.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Данілової Анни Андріївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у даній справі, задовольнити. Постановлено підготовче судове засідання у цивільній справі та судовий розгляд проводити за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Данілової Анни Андріївни в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів, припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Призначено справу до судового розгляду по суті.

22.10.2025 до суду представник позивача адвокат Данілова А.А. подала через систему «Електронний суд» клопотання про долучення доказів, а саме нотаріально посвідченої думки дитини щодо припинення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за нарахованими аліментами №23396/2025 S від 06.10.2025, посвідчена нотаріусом Мартіном Шмідтом з проставленим апостилем та перекладом. До такого додано докази направлення іншим учасникам справи.

В судовому засіданні 18.11.2025 позивач, яка приймала участь в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у позові. Крім того зазначила, що з 26 листопада 2024 року її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по даний час постійно проживає разом із нею. Крім цього він дистанційно навчається в 10-Г класі ТОВ «ЗАКЛАД ОСВІТИ «УСПІХ» Україні, за яке саме вона оплатила кошти в розмірі 8000, 00 грн. Вважає, що наведене є підставою для припинення стягнення аліментів на дітей. Також вказала, що з червня 2023 року заборгованість по аліментах на користь дітей одночасно нараховується і в Україні та у Федеративній Республіці Німеччина, вона фактично несе подвійне фінансове навантаження за одне й те саме зобов`язання, тому просить звільнити її від сплати заборгованості по сплаті аліментів, яка нарахована у виконавчому провадженні за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 29.06.2021 року № 308/11047/20. Також враховуючи, що один син проживає з нею, вважає що виконавчий лист підлягає визнанню таким що не підлягає виконанню. Просить позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Данілова А.А., в судовому засіданні 18.11.2025 в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення та обгрунтування позову надала аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково наголосила на тому, що з квітня 2024 року, позивачка здобувала освіту, щоб мати змогу виплачувати своїм дітям кошти, купували предмети одягу та підтримувала тісні взаємини з синами, незважаючи на всі складні економічні обставини, що свідчить про бажання і зацікавленість у вихованні дітей, відповідальне ставлення до батьківських обов`язків та щире бажання забезпечити їм належні умови для розвитку і добробуту. З 26 листопада 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг 15 річного віку, самостійно визначив, що буде проживати разом з матір`ю. Також вказала, що з 01 червня 2023 року з позивачки стягується аліментний взнос у Федеративній Республіці Німеччині, та нараховується заборгованість по аліментах в Україні, позивач фактично несе подвійне фінансове навантаження за одне й те саме зобов`язання. За наведеного, оскільки ОСОБА_3 постійно проживає разом із позивачкою, це є підставою для її звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, яка нарахована у виконавчому провадженні за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 29.06.2021 року № 308/11047/20, та припинення стягнення аліментів з червня 2023 року. Окрім того, зазначила що позивач вела усні переговори із батьком дітей стосовно залишення виконавчого листа в Відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) без виконання на підставі того, що в Федеративній Республіці Німеччині відповідач отримує аліменти від позивачки, а старший син проживає з нею. Відповідач усно погоджувався, але фактично ніяких дій стосовно домовленостей не вчиняв. Враховуючи що обов`язок по сплаті аліментів належить тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, виконавчий лист № 308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на підставі якого провадиться стягнення аліментів з позивачки у виконавчому провадженні ВП №66182589, як виконавчий документ підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просила прийняти до уваги долучену нотаріально посвідчену думки дитини ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 27.11.2025 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на його номер телефону вказаний у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення даного судового засідання та відзиву не подавав.

Крім того слід зазначити, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та повістки, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа - ВДВС у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання 27.11.2025 не забезпечила повторно участі повноважного представника, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, при цьому про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення чи розгляд справи за їх відсутності, пояснень не подавали.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

За наведеного, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2025 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в частині позовних вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - закрито.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду від 28.05.2014 року у справі №308/5136/14-ц вирішено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити. Шлюб, укладений 22 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського юстиції Закарпатської області за реєстровим №697 розірвати. Дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 . Вказане рішення набуло законної сили 10.06.14р.

З судового наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/8780/19, копію якого додано до матеріалів справи та який наявний в системі документообігу суду слідує, що такий видано 07.11.2019 року за заявою адвоката Шкорки І.М., який діє в інтересах заявника - ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці 1/3 (одна третя) від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Копією нотаріально посвідченого перекладу свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 який видано 07.10.2009 підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кішварда народився ОСОБА_3 , а копією нотаріально посвідченого перекладу свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 01.04.2011 що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Кішварда народився ОСОБА_4 , їх батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 .

З копії довідки про реєстрацію особи громадянином України від 28 липня 2009 р. вбачається, що Генеральне консульство України в Ніредьгазі офіційно підтверджує, що ОСОБА_3 , нар. ІНФОРМАЦІЯ_5 , м. Кішварда 592/2009, набув громадянство України згідно статті 7 Закону «Про громадянство України», а копією довідки про реєстрацію особи громадянином України від 01 квітня 2011р. за підписом генерального консула України в Ніредьгазі підтверджується що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований громадянином України.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №130 від 10.03.2021 року розглянувши заяву та подані документи, виконком міської ради вирішив: Визначити способи участі у вихованні дитини та встановити гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , порядок побачення з її малолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/11047/20 від 23 квітня 2021 року, копія якого додана до матеріалів справи та яке наявне в системі документообігу суду позовну заяву задоволено частково. Вирішено визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком - ОСОБА_2 .

Судовий наказ Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2019 у справі № 308/8780/19 про стягнення з ОСОБА_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний помер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у частці 1/3 від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами в сумі 15676,03 грн., яка нарахована в період з 01 квітня 2020 року по 09 жовтня 2020 року, що стягувалась з нього по виконавчому провадженню № 60741220 згідно з судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2019 у справі № 308/8780/19.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В іншій частині позову відмовити.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 66182589 від 23.07.2021 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івано-Франківськ) Керечанин Богданою Степанівною, розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа №308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайоним судом Закарпатської області про: стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Додано копію відповіді Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 лютого 2025 року, в якій вказано, що розглянуто скаргу представника боржника адвоката Данілової А.А. від 21.02.2025 року та серед іншого повідомлено, зміна розміру аліментів не входить до повноважень державного виконавця, роз`яснено що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З копії розрахунку заборгованості по аліментах за підписом старшого державного виконавця О. Буртин вбачається що заборгованість згідно виконавчого листа №308/11047/20 від 29.06.2021 року станом на 31.05.2025 становить 70263,00 грн. Штраф 67561,50 грн. Виконавчий збір 13512,30 грн. Загальна сума до сплати 151336,80 грн..

У копії Повідомлення про отримання платежів у відповідності з Законом про аліментний аванс і вимога платежу від 30.04.2024 зазначено, той із батьків, що виховує Вашу дитину ОСОБА_7 , народ. 31.03.2011, подав нам заяву про надання дитині аліментного авансу у відповідності з Законом ФРН про забезпечення утримання дітей одиноких матерів і батьків шляхом аліментних авансових платежів чи платежів із-за несвоєчасної виплати аліментів. Дитина має право на отримання від Вас щомісячного утримання у вигляді аліментів. Внаслідок невиконання Вами свого зобов?язання з виплати аліментів ми виплачуємо з 01.06.2023 згідно Закону про аліментний аванс щомісячну суму в розмірі 338,00 євро, з 01.01.2024 згідно Закону про аліментний аванс щомісячну суму в розмірі 395,00 євро. Право Вашої дитини на отримання аліментів за період надання аліментного авансу у сукупності з цивільно-правовим правом на отримання інформації згідно § 7, абз. 1, речення 1 Закону про аліментний аванс переходить до федеральної землі Баварії (Freistaat Bayern). Внаслідок цього Ви зобов?язані повернути аліментній авансовій касі відомства у справах молоді і дітей наданий Вашій дитині аліментний аванс. Виплата аліментів дитині чи іншій особі на утримання дитини не звільняє Вас від цього зобов?язання на період надання цих платежів. Виплата Вами аліментів дитині чи іншій особі на утримання дитини не впливає на чинність вимог федеральної землі. Тому направлено вимогу заплатити суму аліментного авансу, наданого нами Вашій дитині згідно Закону про аліментний аванс з 01.06.2023 в розмірі 3946,00 євро, а також поточний щомісячний платіж в розмірі 395,00 євро. При цьому слід зазначити, що вказана копія перекладу документу не засвідчена у встановленому законодавством порядку, та в такому не зазначено кому воно адресоване.

З копії нотаріально посвідченого перекладу Акту обстеження умов проживання слідує, що такий складено орендодавцем ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Аусбург, про те що ОСОБА_8 , є власником і орендодавцем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 . Своїм підписом підтверджує що ОСОБА_9 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт № НОМЕР_5 , проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , починаючи з 01.10.2023. 3 26.11.2024 у цю ж квартиру заселилася також неповнолітня дитина ОСОБА_10 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підтвердженням цього є додані довідки про реєстрацію місця проживання, видані муніципалітетом м. Аугсбург. З моменту заселення у квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , це єдине місце проживання. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_9 та ОСОБА_10 постійно проживають у зазначеному житлі.

Також додано нотаріально посвідчені переклади підтвердження реєстрації місця проживання які видані Відділом обслуговування громадян Аусбург про реєстрацію ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_5 , дата заселення 01.10.2023, дата реєстрації 02.11.2023, а також про реєстрацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_5 , дата заселення 26.11.2024, дата реєстрації 28.11.2024.

З копії нотаріально посвідченого перекладу Сертифікату тест з німецької мови для іммігрантів вбачається, що ОСОБА_12 15.02.2025 складала іспит, у такому зазначений загальний результат рівень В1, а з копії нотаріально посвідченого перекладу Підтвердження реєстрації на професійний мовний курс вбачається, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_9 зареєструвалася на професійний мовний курс на рівень В2 500 уроків, орієнтовний період курсу 13.05.2025-25.10.2025.

Згідно копії нотаріально посвідченого перекладу Підтвердження навчання в школі видане 12.02.2025 Державною реальною школою Аффінг, школяр ОСОБА_13 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 в Кішварді, Угорщина, відвідує у шкільному році 2024/25 восьмий клас державної реальної школи Аффінг. Він відвідує державну реальну школу Аффінг з 25.11.2024. Навчання закінчується в липні 2027. У такому також наявне Підтвердження 10.11.2024 яким ОСОБА_14 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_10 , надає згоду на проживання сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з його матір?ю, ОСОБА_16 , народженою ІНФОРМАЦІЯ_7 , в Аугсбурзі.

Відповідно до копії довідки ТОВ «Заклад освіти «Успіх» №16/06 від 16.06.2025, така видана ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він дійсно навчається в 10-Г класі ТОВ «Заклад освіти «Успіх». Форма навчання дистанційна.

Копією заяви директору ТОВ «Заклад освіти «Успіх» від 28.04.2025 підтверджується, що ОСОБА_1 подала таку заяву та просила зарахувати її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на навчання за екстернатною формою навчання на третій (профільний) рівень повної загальної середньої освіти і отримання свідоцтва про повну загальну середню освіту.

З копії нотаріально посвідченого перекладу Повідомлення від 03.06.2025 слідує, що Районна адміністрація Ландегута направила таке ОСОБА_17 щодо виконання Закону про авансові виплати на утримання ( ОСОБА_18 ); авансових виплат на утримання для ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повідомлено, що виплати відповідно до Закону про авансові виплати на утримання для Вашої вищезгаданої дитини були припинені 31.05.2025. Наразі заборгованість становить 9076,00 євро. Ця сума підлягає сплаті. Ви зобов?язані відшкодувати цю суму Вільній державі Баварія. Цим листом вимагають сплатити заборгованість у розмірі 9076,00 євро не пізніше 30.06.2025 .

Також додано опис вкладення до листа щодо надсилання ОСОБА_19 листа з пропозицією зменшити суму боргу по аліментах в Україні та припинити стягнення аліментів, вказаний лист адресований ОСОБА_2 25.02.2025. Т.

Слід зазначити, що документи додані до позову не на мові якою провадиться судочинство в судах України не досліджувалися та оцінка таким судом не надавалася.

З копії нотаріально посвідченої думки дитини щодо припинення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за нарахованими аліментами №23396/2025 S від 06.10.2025, посвідченої нотаріусом Мартіном Шмідтом з проставленим апостилем та перекладом, слідує що ОСОБА_3 серед іншого повідомив, що з жовтня 2024 постійно проживає з мамою за адресою: АДРЕСА_5 . Офіційно зареєстрований з 28.11.2024. Також їздить до батька і проводить з ним час, мама не заперечує. Вказує, що мама завжди брала участь у його житті та житті брата коли вони жили в Україні у батька, купувала одяг, їжу, водила в кафе, оплачувала лікування у стоматолога, купила йому комп`ютер для навчання. У Німеччині мата теж купувала їм одяг. На даний час його повністю забезпечує та утримує мама. Він навчається онлайн у приватній школі в Україні щоб отримати середню освіту. Оплату за навчання та приватні уроки англійської мови здійснює мама. Не заперечує проти припинення стягнення аліментів з мами в Україні та звільнення її від їх сплати, оскільки мама завжди фінансово дбала про нього та його брата Арсенія, забезпечувала одяг, лікування та інші потреби.

Суд, заслухавши вступне слово та пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Разом з тим, відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Указаною нормою права імперативно встановлено право власності дитини на аліменти, які отримуються на неї одним із батьків, та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267-271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів батька дітей. При цьому обов`язок матері - платника аліментів утримувати дітей не припиняється.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження.

За положеннями ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Судом встановлено, що після ухвалення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2021 року в справі №308/11047/20 було визначено місце проживання дітей разом з батьком та неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали з своїм батьком ОСОБА_2 . На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист та з позивачки на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей.

Наявним в матеріалах справи розрахунком підтверджується що у позивачки наявна заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом №308/11047/20 від 29.06.2021 року станом на 31.05.2025 становить 70263,00 грн., також штраф 67561,50 грн., виконавчий збір 13512,30 грн., та загальна сума до сплати 151336,80 грн..

При цьому, судом встановлено, що син сторін ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 26.11.2024 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , відвідує у шкільному році 2024/25 восьмий клас державної реальної школи Аффінг з 25.11.2024. Вказане підтверджується доданими до справи письмовими доказами, нотаріально посвідченими перекладами довідок про реєстрацію місця проживання позивача та її сина ОСОБА_3 , Акту обстеження умов проживання складеного орендодавцем ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Аусбург, підтвердженням навчання в школі видане 12.02.2025 Державною реальною школою Аффінг, та копією нотаріально посвідченої думки дитини ОСОБА_3 № НОМЕР_6 від 06.10.2025. Відтак змінились обставини, які впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дітей.

Окрім того, суд визнає істотною обставину проживання дитини ОСОБА_3 з 26.11.2024 року по даний час з позивачем, та перебування на утриманні позивачки, тож заявлена вимога про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах, яка виникла у виконавчому провадженні за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 29.06.2021 року № 308/11047/20, є обґрунтованою.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи обставини справи, проживання однієї дитини з матір`ю, а іншої з батьком, загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача в частині вимог про звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах та припинення стягнення аліментів є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про момент звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах та припинення стягнення аліментів у справі, що розглядається, суд зауважує, що таке звільнення і припинення здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою запобігання необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за період, коли один із синів пішов проживати разом з матір`ю, тому звільнення від сплати заборгованості по аліментах та стягнення аліментів має бути припинено саме з дати, коли старший син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю, тобто з 26.11.2024 року.

Разом з тим, наведені стороною позивача обставини про те що з 01.06.2023 року з позивачки стягується аліментний взнос на дітей у Федеративній Республіці Німеччині, на переконання суду не можуть бути підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах та припинення стягнення аліментів на дітей в період з 22.10.2020 по 25.11.2024, які стягуються за рішення суду в справі № 308/11047/20, тому в цій частині вимоги слід залишити без задоволення.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія нотаріально посвідченого перекладу Повідомлення від 03.06.2025, в якому Районна адміністрація Ландегута повідомила ОСОБА_20 , що виплати відповідно до Закону про авансові виплати на утримання для ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 були припинені 31.05.2025.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 273 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 141, 179, 181 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів та припинення стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка нарахована в період з 26.11.2024 року у виконавчому провадженні за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 29.06.2021 року № 308/11047/20.

Припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 , що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області від 23.04.2021 року у справі № 308/11047/20, починаючи з 26.11.2024 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Марії Заньковецької, 10.

Повне заочне рішення суду складено 08.12.2025.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило