Справа № 703/6959/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Яковенко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Холодняк Віктор Миколайович, до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

встановив:

15 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Холодняк В.М., звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , що згідно технічного паспорта на житловий будинок з прибудовами значиться під літерою «А, а, а1» (загальна площа 47,1 кв.м., житлова площа 14,8 кв.м.), погріб під літерою «п/д», гараж під літерою «Е», огорожа «№2,3», що залишився після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сміла Черкаської області помер ОСОБА_2 , який є братом позивача. Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулася позивач до Смілянської державної нотаріальної контори, де 01 вересня 2021 року заведена спадкова справа №6282021.

Стверджує, що окрім позивача на спадкове майно ОСОБА_2 ніхто не претендує.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , який згідно Договору (Біржева угода) купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами від 31 серпня 1998 року, посвідченого дочірнім підприємством «Смілянська біржа Джі-Ай-Пі» товарної біржі «Київська біржа нерухомості «Джі-Ай-Пі» зареєстрованої в реєстрі обліку біржевих угод під №1-1044/98, та Договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку з надвірними спорудами від 08 травня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі №2133, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В., належить ОСОБА_2 .

Оригінали зазначених договорів, на підставі яких ОСОБА_2 є власником житлового будинку у позивача відсутні.

20 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Постановою нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 22 серпня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами, що залишився після смерті її брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказана постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 не надано оригіналів правовстановлюючих документів на будинок, а саме договору купівлі-продажу за яким ОСОБА_2 набув право власності на будинок, а один із договорів купівлі-продажу 1/2 частини будинку оформлений біржевою угодою, що має бути посвідчений нотаріально.

Наведені обставини позбавляють ОСОБА_1 можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого рідного брата ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивач, в інтересах якого діє адвокат, звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 16 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та, за клопотанням позивача, витребувано з державної нотаріальної контори копію спадкової справи №628/2021, яка заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відзив на позовну заяву, як у встановлений судом строк, як і у подальшому, відповідачем до суду не подано.

20 листопада 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Холодняк В.М. у судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду з заявою, в якій просить провести розгляд справи без його та позивача участі, заявлені позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача Смілянської міської ради Сюкало Ю.П. у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу за доданими до позовної заяви копіями документів та прийняти законне і обґрунтоване рішення в справі у відповідності до вимог чинного законодавства з врахуванням позицій Верховного Суду по даній категорії справ.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, а також відзиві на позов представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Смілі Черкаського району Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12 серпня 2021 року, ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Уч-Каюк Туркменського району Чимкентської області Республіки Казахстан, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області у віці 60 років, про що 12 серпня 2021 року складено відповідний актовий запис №538 (а.с.14).

31 серпня 1998 року між ОСОБА_3 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з другої сторони, укладено договір (біржева угода) купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, який зареєстровано Смілянською біржею (філією ТВ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі») згідно Статуту біржі та Положення про проведення біржевих операцій в реєстрі обліку біржевих угод під №1-1044/98, а також у Смілянському виробничому відділку КП «ЧООБТІ» за №10-2702 (а.с.17).

Відповідно до п.1 вказаного Договору, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купив 1/2 частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.2 зазначеного Договору, цей будинок побудовано в 1942 році. Будинок дерев`яний, дах під шифером. Загальна площа будинку складає 47.1 кв.м., житлова площа будинку дорівнює 14.8 кв.м. За цим договором відчужується 1/2 частина всього будинковолодіння. Цей будинок має такі житлові умови: пічне опалення.

Відповідно до п.6 вказаного Договору, покупець набуває права власності на згадану частину будинку з дня засвідчення (реєстрації) договору «Смілянською біржею Джі-Ай-Пі».

Як вбачається з п.13 зазначеного Договору, відповідно до ст.227 ЦК України договір підлягає обов`язковій реєстрації в Смілянській дільниці БТІ Черкаської області.

Згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06 листопада 2009 року, відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Отже, на момент на момент укладення вказаного договору правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР.

Відповідно до ст.153 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент укладення правочину), договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно ст.242 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент укладення правочину), до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін

Відповідно до ст.224 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент укладення правочину), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.227 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент укладення правочину), договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент укладення правочину), встановлено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу.

Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2 ст.47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Як вбачається з Договору (біржевої угоди) купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 31 серпня 1998 року, сторонами досягнуто всіх істотних умов купівлі-продажу квартирами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» (у редакції, чинній на момент укладення правочину), біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

До 01 січня 2013 року виникнення права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією. Державна реєстрація здійснювалася за фактом права власності, яке вже виникло.

Держава, в особі Смілянського виробничого відділку «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», зареєструвавши, на підставі Договору (біржевої угоди) купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 31 серпня 1998 року, право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , визнала вказане право ОСОБА_2 , як таке, що виникло на підставах, які не заборонені законом.

Закон України «Про товарну біржу» (у редакції, чинній на момент укладення правочину), дозволяв членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості.

При цьому чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарній біржі на той час не існувало. Необхідні зміни до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», що дозволяли відмежувати об`єкти нерухомості від біржових операцій були внесені лише у 2003 році.

У редакції, що діяла на час укладення спірного договору купівлі-продажу, в самому Законі України «Про товарну біржу» не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст.15 цього Закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі.

Як встановлено під час судового розгляду, договір (біржева угода) купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 31 серпня 1998 року в установленому законом порядку недійсним, як оспорюваний, в частині невідповідності вимогам Закону України «Про товарну біржу», не визнавався.

Таким чином, судом встановлено, що договором (біржевою угодою) купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 31 серпня 1998 року, який зареєстрований 31 серпня 1998 року Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі»), сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов, виконали ці умови, та до даного часу у сторін заперечень стосовно наслідків його укладення не виникло, що дає підстави для застосування вимог ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення вказаного вважати його дійсним.

Крім того, 08 травня 2002 року між ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з іншої сторони, укладеного Договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку з надвірними спорудами, який посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. та зареєстрований в реєстрі за №2133 (а.с.18).

Відповідно до п.1 зазначеного Договору, ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_2 купив 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 910 кв.м. На цій земельній ділянці розташовані: один житловий будинок під літ. «Ааа1» - стіни дерев`яні, розмір жилої площі 14,8 кв.м.; літня кухня під літ. «В» - фанера; сарай під літ. «Г, Д» - цегла; погріб під літ. «п/д» - шлакобетон; огорожа під №1 дерев`яна.

Згідно п.3 вказаного Договору, покупець набуває права власності на 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд з моменту посвідчення договору в нотаріальній конторі.

Відповідно до Інформації про зареєстроване право власності від 07 січня 2025 року за №11-0, що надана КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», станом на 01 січня 2013 року право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 зареєстровано у Комунальному підприємстві «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_2 , на підставі: Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. 08 травня 2002 року, реєстровий №2133, та Договору (біржевої угоди) купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, зареєстрованого Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі») 31 серпня 1998 року, реєстровий №1-1044/98. Примітка: згідно переліку перейменованих вулиць, провулків та найменувань об`єктів у м. Сміла, затверджених рішенням сесії міської ради від 18 лютого 2016 року, змінено назву вулиці з вулиця Кірова на вулиця Івана Багряного (а.с.19).

Згідно Інформації щодо показників технічної характеристики об`єкту нерухомого майна від 07 січня 2025 року за №11-0, що надана КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», при проведенні технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 станом на 29 липня 2009 року встановлено, що вказане будинковолодіння складається з: житлового будинку з прибудовами під літ. «А, а, а1», загальна площа 47,1 кв.м., житлова площа 14,8 кв.м.; погребу під літ. «п/д»; гаражу під літ. «Е»; огорожі під №2, 3 (а.с.20).

Відповідно до копії технічного паспорту на будинковолодіння АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 10-2702, виготовленого станом на 29 липня 2009 року, вказане будинковолодіння складається з: житлового будинку з прибудовами під літ. «А, а, а1», загальна площа 47,1 кв.м., житлова площа 14,8 кв.м.; погребу під літ. «п/д»; гаражу під літ. «Е»; огорожі під №2, 3 (а.с.21-24).

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за життя була власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , та після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на дане будинковолодіння.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05 серпня 1961 року, матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_6 , при цьому відомості про батька відсутні (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11 жовтня 1961 року, матір`ю ОСОБА_7 є ОСОБА_6 , при цьому відомості про батька відсутні (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 10 листопада 1976 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 10 листопада 1976 року, про що складено відповідний актовий запис за №512. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.11).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його спадкоємцем другої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83023282 від 25 жовтня 2025 року, Смілянською державною нотаріальною конторою 01 вересня 2021 року заведена спадкова справа №628/2021 року, спадкодавцем за якою є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.51).

Як вбачається з копії спадкової справи №628/2021, яка надана Смілянською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду про витребування доказів, 01 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою, в якій повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_2 . Спадщину, що залишилась після померлого вона приймає (а.с.52).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №16-11/1902 від 13 вересня 2021 року, складеної Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 05 січня 1999 року та в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 знятий з реєстрації 01 вересня 2021 року. На момент смерті разом з померлим зареєстровані особи відсутні (а.с.56).

Відповідно до вказаної спадкової справи, інші спадкоємці, які виявили бажання прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 відсутні (а.с.50-72).

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який виявив бажання прийняти спадщину після смерті свого брата ОСОБА_2 та прийняла її, шляхом подачі до Смілянської державної нотаріальної контори заяви відповідного змісту.

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Постановою нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 22 серпня 2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вирішено відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті її брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).

У вказаній постанові державний нотаріус зазначила, що під час вивчення документів спадкової справи, які подала спадкоємиця ОСОБА_1 для оформлення спадщини, було встановлено, що ОСОБА_2 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. 08 травня 2002 року, р. №2133, та Договору (біржевої угоди) купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, зареєстрованого Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі») 31 серпня 1998 року, р.№1-1044/98. Юридичний аналіз право встановлювального документа на вказане майно, виявив невідповідність нормі закону, яка діяла на час укладення даного виду договорів, а саме згідно ст.227 ЦК України (в редакції від 1963 року) договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Вищевказаний договір, який був поданий в якості право встановлювального документа, нотаріально не посвідчувався, а тому не відповідає вимогам, які діяли для даного виду договорів. Оскільки ОСОБА_2 за життя не звернувся за встановленням права власності на вказаний будинок в судовому порядку, а також відсутні оригінали правовстановлювальних документів на спадкове майно, свідоцтво про право на спадщину за законом видати неможливо.

Згідно листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, приймаючи до уваги, що спадкодавець ОСОБА_2 , який є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , за життя не звернулася за встановленням права власності, яке набуте на підставі договору (біржевої угоди) купівлі-продажу, на 1/2 вищевказаного будинковолодіння в судовому порядку, яке входить до складу спадкового майна, та враховуючи, що у спадкоємця ОСОБА_1 відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилося після смерті її брата ОСОБА_2 , спадкоємець ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви відповідного змісту до нотаріальної контори, позбавлена об`єктивної можливості оформити своє право власності на спадкове майно у позасудовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Холодняк В.М., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з даним позовом, а саме по сплаті судового збору, з урахуванням клопотання останньої, суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.15, 16, 181, 182, 334, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1233, 1234, 1236, 1254, 1262, 1268, 1269 ЦК України, ст.1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Холодняк Віктор Миколайович, до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку з прибудовами під літерою «А, а, а1» (загальна площа 47,1 кв.м., житлова площа 14,8 кв.м.), погребу під літерою «п/д», гаражу під літерою «Е», огорожі «№2,3», що залишився після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач - Смілянська міська рада Черкаської області, адреса: 20701, Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Незалежності, 37, .

Головуючий Т.В. Ігнатенко