Провадження №2/521/7/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року місто Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення порядку користування частиною житлового будинку, поділ та визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому (з урахуванням уточнень) просила:

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: - у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 20,8 кв. м. , позначену на плані 2-1; - у користування ОСОБА_7 залишити житлову кімнату, площею 17,9 кв.м, позначену на плані 2-2; - в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_7 залишити: кухня 8,1 кв.м., позначена на плані 2- 3; коридор 2,6 кв.м., позначений на плані 2-4. В загальному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити : погріб літ. «Г», душова літ. «З», сарай-котельня літ. «Б».

Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок під номером АДРЕСА_2 , виділивши ОСОБА_1 в користування 1/8 частину земельної ділянки від загальної площі всієї земельної ділянки, на якій розташована належна ОСОБА_1 1/8 частина житлового будинку, а також частина земельної ділянки, вільна від забудов.

Зобов`язати ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не чинити перешкод та надати дозвіл на реконструкцію, ремонт (поточний, капітальний), добудову, перебудову, надбудову, прибудову, перепланування, переобладнання тощо (інші види будівельномонтажних робіт), належній ОСОБА_1 кімнати (житлова кімната 20,8 кв.м., позначена на плані 2-1) за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надати дозвіл на приватизацію (оформлення права власності чи користування, інший спосіб та вид користування та розпорядження земельною ділянкою) та отримання документу на право власності (іншого правовстановлюючого документа, що підтверджуватиме право власності або користування земельною ділянкою згідно з чинним законодавством України) належної ОСОБА_1 1/8 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати орган самоорганізації населення комітет мікрорайону (ОСНКМ) «БЛИЖНІ МЛИНИ» в місті Одесі (код 26471547) розділити особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 з укладенням окремих договорів, зокрема, але не виключно, найму жилих приміщень, на централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до встановленого порядку користування квартирою у співвідношенні 1/2 частина всіх витрат по комунально-житловим та іншим послугам на ОСОБА_1 та 1/2 частина всіх витрат по комунально-житловим та іншими послугам на ОСОБА_7 .

Зобов`язати ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні 1/8 частиною виділеного у користування житлового будинку та земельної ділянки.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є співвласницею житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На праві спільної часткової власності їй належить 1/8 частина житлового будинку з надвірними спорудами. Право власності підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 18.05.2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іващенко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 294, спадкова справа №5/2011. Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.05.2013 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.05.2013 року, Р.№ 294 видане на частку спадкового майна ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якого відкрилася спадщина. Спадщина, на яку в указаній частці видано це Свідоцтво, складається з 1/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами. Крім позивачки, частку спадкового майна ОСОБА_9 отримала ОСОБА_2 , надалі, яка є співвласницею 1/8 частини житлового будинку з надвірними спорудами.

Згідно з даними, вказаними у Витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 19.04.2012 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» іншими співвласниками житлового будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , з часткою у праві власності 1/4 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину, Р.№ 3-c-1411 від 29.08.1980 року, виданого П`ятою Одеською державною нотаріальною конторою, дублікат якого виданий 19.01.2012 року Одеським державним нотаріальним архівом, Р.№ 2-04;

ОСОБА_10 , з часткою у праві власності 1/4 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину, Р.№ 1-2678 від 07.08.2000 року, виданого Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою. У червні 2014 року ОСОБА_10 помер., після його смерті спадщину прийняв, його син ОСОБА_4 ,

ОСОБА_11 , з часткою у праві власності 1/4 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, Р.№ 1-2678 від 07.08.2000 року, виданого Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою, який помер, спадщину прийняли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В цілому зазначений будинок складається з одного черепашникового житлового будинку під літерою «А», загальною площею 175,8 кв.м., в тому числі житловою площею 125,0 кв.м. та надвірних споруд під літерами: «Б» - сарай-котельня, №1-2- огорожа.

Зазначений житловий будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 1607 кв.м. та перебуває у фактичному користуванні співвласників будинку. В цілому житловий будинок має три окремі входи до квартир АДРЕСА_3 , що підтверджується ОСОБА_12 з технічного паспорту. Так, за життя ОСОБА_9 склався наступний порядок користування житловим приміщенням: у користуванні ОСОБА_9 знаходилася квартира, позначена у Журналі внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень у технічному паспорті за №2. До складу цієї квартири АДРЕСА_4 входить: житлова кімната площею 20,8 кв.м., позначена на Плані 2-1; житлова кімната площею 17,9 кв.м., позначена на Плані 2-2; кухня площею 8,1 кв.м. позначена на Плані 2-3; та коридор площею 2,6 кв.м., позначений на Плані 2-4.

Після оформлення спадщини на 1/4 частину будинку після смерті ОСОБА_9 , як зазначалося, спадкоємцями є нові два співвласника, тому наразі виникла необхідність, у зв`язку зі збільшенням власників квартири АДРЕСА_4 визначити порядок користування такою квартирою для належного та правомірного здійснення прав власника згідно з чинним законодавством України. Крім того, земельна ділянка, яка знаходиться під житловим будинок та вільна від забудов не була поділена між співвласниками в порядку, передбаченому чинним законодавством України, а також між цими особами не був встановлений порядок користування нею. До того ж, з метою належного виконання обов`язків власника майна та попередження непорозумінь при сплаті комунальних послуг, виникла необхідність у розподілі особових рахунків.

У зв`язку з чим позивачка звернулася до суду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про слухання справи сповіщені належним чином та сувоєчасно. Від представника надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, на задоволені позовних вимог наполягали.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Надала заяву про слухання справи у її відсутност, заперечувала протии задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Надала заяву про розгляд справи за наявними доказами у матеріалах справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач в порядку спадкування з 2013 року є співвласником 1/8 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з відсутністю домовленості з іншими співвласниками щодо володіння та користування спільним майном, визначити порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою не можливо.

В цілому зазначений будинок складається з одного черепашникового житлового будинку під літерою «А», загальною площею 175,8 кв.м., в тому числі житловою площею 125,0 кв.м. та надвірних споруд під літерами: «Б» - сарай-котельня, №1-2- огорожа.

Зазначений житловий будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 1607 кв.м. та перебуває у фактичному користуванні співвласників будинку. В цілому житловий будинок має три окремі входи до квартир АДРЕСА_3 , що підтверджується ОСОБА_12 з технічного паспорту.

Відповідно дго матеріалів справи, за життя ОСОБА_9 , склався наступний порядок користування житловим приміщенням: у користуванні ОСОБА_9 знаходилася квартира, позначена у Журналі внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень у технічному паспорті за №2. До складу цієї квартири АДРЕСА_4 входить: житлова кімната площею 20,8 кв.м., позначена на Плані 2-1; житлова кімната площею 17,9 кв.м., позначена на Плані 2-2; кухня площею 8,1 кв.м. позначена на Плані 2-3; та коридор площею 2,6 кв.м., позначений на Плані 2-4.

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_14 №6786 судової будівельно технічної еспертизи виділити в натурі 1/8 частину будинку з надвірними спорудами за адесою: АДРЕСА_2 , відповідно до вимог нормативно правових актів в галузі будівництва неможливо. Однак, запропоновано варіанти порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою.

Відповідно до ст.ст. 356, 358 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділення в натурі частки із спільного майна, а у разі неможливості такого виділу на визначення порядку користування спільним майном.

Згідно зі ст.ст. 120, 125 Земельного кодексу України власники житлового будинку є співвласниками та користувачами земельної ділянки, на якій розташований будинок. Визначення порядку користування земельною ділянкою є способом захисту порушених прав співвласників.

Чинним законодавством (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 19, 41 Конституції України) передбачено право громадян на приватизацію та оформлення правовстановлюючих документів на житло і землю.

Крім того, на підставі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі мають право на укладення індивідуальних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частинах першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Зазначена норма регулює саме порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності.

Аналіз положень статті 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 та постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 363/928/16 (провадження № 61-24395св18), від 26 травня 2021 року у справі № 750/11539/18 (провадження № 61-15087св20), від 12 серпня 2021 року у справі № 644/5579/19 (провадження № 61-5255св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 761/44705/19 (провадження № 61-10474св21), від 15 вересня 2021 року у справі № 719/637/20 (провадження № 61-11437св21), від 06 лютого 2023 року у справі № 607/22941/21 (провадження № 61-12444св22), від 18 грудня 2024 року у справі № 203/5356/23 (провадження № 61-13543св24).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23) зауважував, що приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності.

У частині третій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, заявлені вимоги в частині визначення порядку користування квартирою, визначення порядку користування земельною ділянкою є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Що стосується інших позовних вимог, то в порядку цивільного судочинства підлягають захисту лише порушені права, тому суд не повинен вирішувати вимоги на майбутнє, а отже права позивачки в цій частині не порушені, такі вимоги є передчасними, і задоволенню не підлягають.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення порядку користування частиною житлового будинку, поділ та визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

- у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 20,8 кв. м., позначену на плані 2-1;

- у користування ОСОБА_7 залишити житлову кімнату, площею 17,9 кв.м, позначену на плані 2-2;

- в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_7 залишити: кухня 8,1 кв.м., позначена на плані 2- 3; коридор 2,6 кв.м., позначений на плані 2-4.

В загальному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити : погріб літ. «Г», душова літ. «З», сарай-котельня літ. «Б».

Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок під номером АДРЕСА_2 , виділивши ОСОБА_1 в користування 1/8 частину земельної ділянки від загальної площі всієї земельної ділянки, на якій розташована належна ОСОБА_1 1/8 частина житлового будинку, а також частина земельної ділянки, вільна від забудов.

Зобов`язати ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні 1/8 частиною виділеного у користування житлового будинку та земельної ділянки.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Одеського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_6 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 ).

Відповідач: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_7 ).

Відповідач: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_7 ).

Суддя І.В. Плавич