ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 389/3919/24

провадження № 22-ц/4809/360/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О.Л., Письменний О.А.

за участю секретаря судового засідання Соловйової І.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів(суддя Український В.В.),-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

ОСОБА_1 30 жовтня 2024р звернувся до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики в сумі 67 100 доларів США.

У листопаді 2024 року позивач подав заяву про забезпечення позову.

В заяві просить накласти арешт на належне відповідачу ОСОБА_2 майно:

-квартиру АДРЕСА_1 ;

-нежиле приміщення, по провулку Транспортному,2-К в м.Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області;

-причіп Ackerman Rgxr 01r02,1991 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541;

-причіп Koegel Awe18, 2008 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541;

-причіп Wielton Tv16, 2000 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541.

В обґрунтування поданої заяви вказав, що ОСОБА_2 02.06.2023 отримав у нього в позику грошові кошти в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США із зобов`язанням повернути позику за першою вимогою та сплатити відсотки за користування коштами із розрахунку 3% в місяць.

У квітні 2024 року позивач звернувся з вимогою про повернення коштів, на що отримав відмову.

Зважаючи на те, що сума боргу є значною, просить забезпечити виконання рішення шляхом забезпечення позову, невжиття якого може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до інформаційної довідки 394115145 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивачем виявлено та долучено до заяви, що відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 29.08.2012 приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульською JLM. р№1006, та нежиле приміщення за адресою м. Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області провулок Транспортний, 2-К на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, ВВС/757995, 02.06.2004, Знам`янським міським приватним нотаріусом, р№449.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ зареєстрованих транспортних засобів та інформаційної довідки з Інтернет ресурсу «Опендатабот», ОСОБА_2 належать транспортні засоби: причіп Ackerman Rgxr НОМЕР_1 , 1991 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541; причіп Koegel Awe 18, 2008 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541; причіп Wielton Tvl6, 2000 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541.

Вартість нерухомого майна визначена за даними Інтернет ресурсу OLX. Так, вартість квартири в м. Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області становить 17 000 доларів США.

Вартість рухомого майна визначена на підставі даних Інтернет ресурсу AutoRia, за якими причепи коштують 20 950 доларів США. Вартість нежилого приміщення не визначена через відсутність пропозицій подібного на Інтернет ресурсі OLX.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задоволено.

Накладений арешт на належне ОСОБА_2 майно: квартиру АДРЕСА_1 : нежиле приміщення, по провулку Транспортному,2-К в м.Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області; причіп ACKERMANN RGXR 01R02, 1991 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541; причіп KOEGEL AWE18, 2008 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541; причіп WIELTON TV16, 2000 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541.

Суд першої інстанції вказав, що встановивши відповідність виду забезпечення позову обсягу позовних вимог, приймаючи до уваги зміст заходу забезпечення та мету його застосування, яка полягає у захисті інтересів учасника процесу, а не в порушенні прав інших осіб, невжиття забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Захід забезпечення позову, як накладення арешту на визначене позивачем майно є розумним, обґрунтованим, адекватним, логічним і справедливим до вирішення даного спору по суті, а також співмірним із заявленими вимогами та спроможним відновити порушені права позивача, а тому подана заява про забезпечення позовної заяви підлягає задоволенню.

Апеляційне оскарження, відзив на апеляційну скаргу

Не погоджуючись з судовою ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, вказавши, що вважає судову ухвалу необґрунтованою, та такою, що винесена з процесуальним порушенням.

Так, заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд розглядаючи заяву про забезпечення позову має порівнювати негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачене п.6 ч.І ст. 151 ЦПК України.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач переконаний у існуванні небезпеки відчуження майна іншим особам, а тому, на думку позивача, необхідно накласти арешт на моє майно.

Однак позивач належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин чи обґрунтованого припущення, до суду не надав.

Об`єктивних обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в майбутньому не вбачається.

Заява про забезпечення позову не міститься доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на наявність ризиків та на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, обґрунтованих доказів, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та ґрунтується лише на припущеннях заявника також захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подана 04.12.2024р.

Судовими ухвалами витребовувалися виділені матеріали справи, що стосуються забезпечення позову, а в подальшому отримані матеріали направлялися на дооформлення, з підстав вказаних в ухвалі.

Ухвалою суду від 25.12.2024р відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.12.2024р справу призначено до розгляду на 16 січня 2025р.

Відповідач/апелянт 13.01.2025р подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказав про підтримання доводів оскарження (а.с. 63).

Дані про належність повідомлення позивача про судовий розгляд 16.01.2025р до суду надійшли 17.01.2025р, що не надавало процесуальної можливості розглянути справу. Справу відкладено до 20.02.2025р.

У встановленому процесуальним законом порядку учасників справи повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с. 62-74).

Учасники справи, зокрема позивач, своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та на участь в засіданні суду апеляційної інстанції сторони не скористались, що в силу вимог ч. 3 ст. 360 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає перегляду апеляційним судом оскаржуваного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступного.

Дата судового рішення

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі справа № 1519/2-5034/11 від 5 вересня 2022року, виснував наступне.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Виходячи з буквального тлумачення тексту другого речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України ця норма регулює відповідні правовідносини виключно у разі, коли йдеться про складення саме повного судового рішення.

У справі, яка переглядається, має місце згадана у частині четвертій статті 268 ЦПК України неявка всіх учасників справи, тому рішення проголошенню не підлягало, а значить і не охоплювалось назвою статті 268 ЦПК України «Проголошення судового рішення».

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 496/1332/18 (провадження № 61-559св21) зазначив, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, з урахуванням того, що розгляд даної справи відбувався за відсутності сторін, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення 07 березня 2025 року.

Обставини встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики в сумі 67100 доларів США.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позовної заяви, в якій просить накласти арешт на, належні відповідачу ОСОБА_2 : квартиру АДРЕСА_1 ; нежиле приміщення, по провулку Транспортному,2-К в м. Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області; причіп Ackerman Rgxr 01r02,1991 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541; причіп Koegel Awe18, 2008 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541; причіп Wielton Tv16, 2000 року випуску, місце реєстрації ТСЦ 3541.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду відповідає вимогам закону, ґрунтується на положеннях права, є обґрунтованою, відповідає положенням законодавства щодо вимог до ухвали/судових рішень, відтак доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Встановлено, що між сторонами порушений спір з приводу невиконання зобов`язання за договором позики. Позика становила 50 000 доларів США, позовна вимога заявлена з урахуванням сплати відсотків та становить 67 100 доларів США.

За правовою позицією, викладеною у рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 р. № 4-рп/2011, з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову.

Цей інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя.

У відповідності до ч. І ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно п. 2 ч. І ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії,накладенням арешту.

За ч. 5 ст. 151 ЦПК України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем/заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення, утруднення чи неможливість виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу, в даній справі майбутньому позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржена ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Колегія суддів дійшла до висновку, що забезпечення позову відповідають предмету порушеної цивільної справи про стягнення боргу за договором позики, спір між сторонами реальний, побоювання заявника обґрунтовані.

У даній категорії справ правомірною підставою для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він на теперішній час звернувся до суду.

По зверненню суд першої інстанції прийняв до уваги доводи позивача та врахував наявність достатньо обґрунтованих припущень про те, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача у разі ухвалення рішення про задоволення вимог.

На даній стадії розгляду суд не надає оцінку доказам сторін і не здійснює категоричні висновки. Суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття цих заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу; здібності такого заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Всі ці складові враховані судом першої інстанції і здійснений правильний висновок про задоволення заяви, з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

Обраний спосіб забезпечення позову жодним чином не погіршує і не порушує становище ОСОБА_2 , зміни для нього у вигляді неможливості використовувати майно, не відбудуться.

На етапі розгляду заяви суд оцінює ризики та вірогідність вчинення скаржником дій щодо заявника, настання наслідків таких вчинків та порядок відновлення прав.

Заперечення відповідача у скарзі зводиться лише до незгоди з судовим рішенням, наведення норм права, яким як суд першої інстанції та і дана постанова містить висновки, за якими позиція відповідача не заслуговує на увагу.

Зазначення апелянта про неспівмірність заходу забезпечення позову позовним вимогам, жодними чином не доведена відповідачем, у якого була реальна можливість надати підтвердження вартості арештованого майна, на відміну від позивача, який в силу своїх об`єктивних можливостей надав своє бачення вартості майна, що підставно прийнято судом.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального

Щодо судових витрат

Перерозподіл судових витрат не здійснюється через незмінність оскаржуваної ухвали, більш того питання судових витрат вирішується по закінченню розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.М.Дьомич

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний