ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/68/25 Номер провадження 22-ц/814/3366/25Головуючий у 1-й інстанції ЗОРІНА Д. О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1

на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 22 травня 2025 року, (повний текст складено 26 травня 2025 року) та додаткове рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 07 липня 2025 року (повний текст складено 10 липня 2025 року), постановлені суддею Зоріною Д.О.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

06.01.2025 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь додаткові витрати на утримання дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період із 02.07.2024 по 27.12.2024 у розмірі 37 200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що із 07.09.2013 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , який було розірвано рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 01.04.2024 (справа №537/1119/24).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення батьків залишився проживати разом із ним, батьком, на користь якого на утримання сина відповідачкою сплачуються аліменти у розмір частини з усіх видів заробітку (доходу).

Зазначає, що із жовтня 2023 року відповідачка не виконує зобов`язання зі сплати аліментів, жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тоді як, їх син потребує лікування, пов`язаного із виправленням прикусу та положень зубів, у зв`язку із чим проходить курс лікування у лікаря-ортодонта та міотерапевта. Крім того, для формування стійкого імунітету, з метою оздоровлення та розвитку фізичних здібностей неповнолітній ОСОБА_4 відвідує заняття з плавання у басейні, а для покращення лінгвістичних здібностей - навчання з англійської мови у закладі позашкільної освіти.

Указані заняття та курс лікування є платними, а їх сукупна вартість за період із 02.07.2024 по 27.12.2024 склала 74 400,00 грн. Позивач не має матеріальної можливості самостійно оплачувати вартість лікування та навчання, наголошуючи на їх доцільності задля фізичного та духовного розвитку дитини, та просить стягнути з відповідачки на його користь додаткові витрати на дитину, які склали 37 200,00 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 22.05.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що зазначені позивачем витрати не можна віднести до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, в розумінні статті 185 СК України, оскільки останні відносяться до поточних витрат, участь у яких повинна покриватися аліментними платежами. При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між сторонами були узгоджені питання щодо проходження лікування дитини саме в приватній медичній установі, як і не надано доказів на узгодження питання щодо додаткового вивчення іноземної мови у позашкільній установі та відвідування басейну.

Додатковим рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 07.07.2025 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 2000,00 грн.

При постановленні такого рішення районний суд виходив із таких критеріїв, як складність справи та обсяг фактично виконаних адвокатом робіт, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивач оскаржив указані судові рішення в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Із підстав, раніше детально викладених у позовній заяві, доводить, що відповідачка ухиляється від сплати аліментів, унаслідок чого утворилася заборгованість сплачена нею вже після звернення позивача в суд із цим позовом.

Зазначає, що відвідування дитиною додаткових занять з англійської мови у закладі позашкільної освіти «Школа іноземних мов «ЛІНГВА», зумовлено необхідністю підвищення освітнього рівня дитини, розвитку його здібностей та забезпечення у майбутньому якісної освіти.

Доводить, що відповідачка була обізнана про потребу лікування їх сина та обраний медичний заклад, оскільки 14.09.2023 він разом із відповідачкою звертався за консультацією до лікаря-ортодонта в клініку Boichuk Clinik, де їх сину було встановлено діагноз: мезіальний прикус, звуження верхньої щелепи, дефіцит місця для прорізування постійних зубів; коротка вуздечка язика; гіпотонус м`язів обличчя, що потребує своєчасного початку спеціалізованого професійного лікування.

Наполягає на тому, що понесені ним витрати, пов`язані з проходженням лікарського обстеження та лікування зубів дитини у розумінні статті 185 СК України є додатковими витратами, як і зайняття плаванням в лікувально-оздоровчому спа-комплексі ПОЛО-МЕДЛАЙФ.

Заперечує підставність відшкодування понесених відповідачкою правничих витрат, оскільки на час укладення договору про надання професійної правничої допомоги від 06.05.2025 між сторонами не було погоджено сум гонорару, а також порядок його сплати. Натомість із розрахунку суми гонорару не зрозуміло які саме послуги у справі №537/68/25 надано адвокатом клієнту.

Звертає увагу, що пункти ознайомлення з матеріалами справи, аналіз законодавства дублюються з пунктом надання правової інформації, консультацій і роз`яснень. Тоді як пункт розрахунку «складання позовної заяви, виготовлення копій документів, подання позову до суду» взагалі не стосуються цієї справи.

Ухвалами Полтавського апеляційного суду від 25.07.2025 та 26.09.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлені ухвали апеляційного суду від 01.10.2025.

12.08.2025 та 17.10.2025 представником відповідачки - адвокатом Варавіним С.Д. подано відзиви на апеляційні скарги, які просить залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, як законні та обґрунтовані.

Зазначає, що за правилами статті 185 СК України додаткові витрати на дитину присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

При цьому наявність таких витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги і такий процесуальний обов`язок позивачем у цій справі не виконано. Оскільки витрати у розмірі 37200,00 грн. у розумінні статті 185 СК України не є додатковими витратами та охоплюються розміром аліментів.

Наполягає на тому, що позивач самостійно і на власний розсуд без погодження із відповідачкою, обрав для сина сторін приватний лікувальний заклад, а також позашкільну установу для вивчення іноземної мови та відвідування басейну.

Повідомляє, що через збройну агресію рф проти України відповідачка, яка наразі є безробітною, була змушена виїхати за кордон.

Вважає законним та обґрунтованим належними доказами додаткове рішення про стягнення правничих витрат та просить стягнути із позивача на користь відповідачки понесені нею в суді апеляційної інстанції правничі витрати у розмірі 5000,00 грн.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи убачається, що із ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що 04.11.2015 складено відповідний актовий запис №1140; його батьками є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 01.04.2024 (справа №537/1119/24) шлюб, зареєстрований 07.09.2013 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що зроблено актовий запис №765, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано.

Позовну вимогу ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - залишено без розгляду./а.с.8-9/

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 06.06.2024 (справа №537/1627/24) у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - задоволено.

Визначено місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 23.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць./а.с.11-16/

Згідно із довідкою ЗПО «ШІМ «Лінгва» №01/10/2024 від 02.10.2024 ОСОБА_5 дійсно проходить навчання англійській мові в Закладі позашкільної освіти «Школа іноземних мов «ЛІНГВА» за програмою «Англійська мова для початківців. Рівень «Перший». Навчання за даним курсом триває один навчальний рік, а саме з 27.09.2024 по 30.05.2025 за розкладом: понеділок - середа - п`ятниця, із 14.00 до 15.00 год.

Повна вартість навчання за цим курсом складає 20800,00 грн. за навчальний рік.

За навчання сина ОСОБА_3 сплачує батько ОСОБА_1 . Оплата вноситься частинами щомісяця до 10 числа поточного місяця виключно на розрахунковий рахунок ЗПО «Школа іноземних мов «ЛІНГВА»./а.с.65/

Згідно із повідомленням виконавчого директора ОСОБА_6 від 25.03.2024, пацієнт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить ортодонтичне лікування в медичному закладі Boichuk Clinik із жовтня 2023, усі візити лікування сплачує батько ОСОБА_1 , на контрольні огляді приводить батько./а.с.116/

В обґрунтування заявленої до стягнення суми понесених додаткових витрат на дитину позивачем надано:

- акти надання послуг, складені ФО-П ОСОБА_7 : №186 від 02.07.2024 на суму 900,00 грн.; №221 від 03.08.2024 на суму 900,00 грн.; №259 від 07.09.2024 на суму 900,00 грн.; №285 від 05.10.2024 на суму 1100,00 грн.; №322 від 09.11.2024 на суму 1100,00 грн.; №351 від 07.12.2024 на суму 1400,00 грн.;

- акти виконаних робіт, складені лікарем ОСОБА_8 : від 05.07.2024 на суму 800,00 грн.; від 12.07.2024 на суму 800,00 грн., 8500,00 грн., 800,00 грн.; від 26.07.2024 на суму 800,00 грн.; від 02.08.2024 на суму 2300,00 грн. та на суму 800,00 грн.; від 09.08.2024 на суму 800,00 грн.; від 13.08.2024 на суму 500,00 грн.; від 22.08.2024 на суму 800,00 грн.; від 22.08.2024 на суму 1700,00 грн.; від 21.08.2024 на суму 21000,00 грн.; від 26.08.2024 на суму 800,00 грн.; від 30.08.2024 на суму 800,00 грн.; від 20.09.2024 на суму 800,00 грн.; від 18.12.2024 на суму 800,00 грн.; від 24.09.2024 на суму 800,00 грн.; від 27.09.2024 на суму 800,00 грн.; від 02.10.2024 на суму 800,00 грн.; від 04.10.2024 на суму 500,00 грн.; від 11.10.2024 на суму 800,00 грн.; від 25.10.2024 на суму 800,00 грн.; від 01.11.2024 на суму 800,00 грн.; від 08.11.2024 на суму 800,00 грн.; від 15.11.2024 на суму 800,00 грн.; від 15.11.2024 на суму 500,00 грн.; від 22.11.2024 на суму 800,00 грн.; від 28.11.2024 на суму 800,00 грн.; від 06.12.2024 на суму 800,00 грн.; від 13.12.2024 на суму 800,00 грн.; від 20.12.2024 на суму 2300,00 грн.; від 28.11.2024 на суму 800,00 грн.; від 27.12.2024 на суму 800,00 грн.;

- талон на надання послуг ПП «Медіа Сервіс» від 14.08.2024 на суму 200,00 грн.;

платіжні інструкції, за якими отримувачем є Заклад позашкільної освіти Школа іноземних мов «Лінгва»: №0.0..1 на суму 3200,00 грн.; №0.0..1 на суму 2200,00 грн.; №0.0..1 на суму 2200,00 грн.; №0.0..1 на суму 2200,00 грн./а.с.20-64, 66-115/

21.03.2025 відповідачкою подано відзив на позовну заяву, додатком до якого є копія платіжної інструкції №0.0.426-48661871.1 від 20.03.2025, якою підтверджено сплату за ВП №75574292 ОСОБА_2 на рахунок Автозаводського ВДВС коштів у розмірі 11051,20 грн./а.с.151/

Представництво інтересів ОСОБА_2 в суді першої інстанції забезпечувалося адвокатом Варавіним С.Д. на підстав договору про надання професійної правничої допомоги від 06.02.2025.

Послуги надаються клієнту шляхом: усного та письмового консультування з юридичних питань; складання проектів необхідних процесуальних документів, позову, відзиву на позов; надання адвокатом послуг представництва та захисту інтересів клієнта в суді першої та апеляційної інстанцій, Верховному Суді; особистої участі та/або через замісника в судах усіх інстанцій, державних органах та установах, недержавних організаціях та підприємствах, органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (п.2)./а.с.173-174/

Згідно із розрахунком суми гонорару за договором про надання професійної правничої допомоги від 06.02.2025 загальний розмір гонорару складає 10000,00 грн. та включає у себе: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень щодо спірного питання, ознайомлення з матеріалами справи, участі у судовому засіданні в якості відповідача, необхідності подання відзиву: витрачено 1 год., вартість 2000,00 год.; ознайомлення з матеріалами справи: 0,5 год., вартістю 1000,00 грн.; аналіз законодавства України щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини: 1,5 год., вартістю 3000,00 грн.; складання позовної заяви, виготовлення копій документів, подання позову до суду: 2 год., вартістю 4000,00 грн./а.с.175/

23.05.2025 адвокатом Варавіним С.Д. складено квитанцію №1 про прийняття від ОСОБА_2 суми гонорару в розмірі 10000,00 грн./а.с.176/

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив із того, що позивач не довів існування особливих обставин, які зумовили б необхідність саме платного лікування у приватній стоматологічній установі при наявності можливості проходження лікування у державному закладі, не навів мотивів вибору саме клініки Boichuk Clinik, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з матір`ю дитини.

Також судом першої інстанції враховано відсутність доказів на підтвердження того, що між сторонами були узгоджені питання щодо проходження лікування дитини саме в приватній медичній установі, як і не надано доказів на узгодження питання щодо додаткового вивчення іноземної мови у позашкільній установі та відвідування басейну.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені позивачем витрати не можна віднести до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, в розумінні статті 185 СК України, як таких, що відносяться до поточних витрат, участь у яких повинна покриватися аліментними платежами.

При постановленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату «гонорару успіху» не є обов`язковими для суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат та покладення таких витрат на іншу сторону справи. Тому із урахуванням складності справи та фактично виконаних адвокатом робіт, зокрема, його участі в судових засіданнях, районний суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача суми витрат, понесених останньою на оплату професійної правничої допомоги, в розмірі 2000,00 грн.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційних скарг правильність таких висновків не спростовують, зводяться до загального цитування норм матеріального права та практики Верховного Суду безвідносно до фактичних обставин цієї справи.

Частинами першою, другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, в разі спору, визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно із позицією Верховного Суду, сформованою у справах №183/1679/17 від 20.03.2019, №756/4947/17-ц від 12.12.2019, №521/16268/18 від 01.04.2020, №607/12170/20 від 08.12.2021, особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як позитивними, так і негативними фактами, зокрема хворобами.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України).

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції правильно застосував наведені норми права та, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність проходження лікування дитини саме в приватній медичній установі, як і не надано доказів на узгодження питання щодо додаткового вивчення іноземної мови у позашкільній установі та відвідування басейну.

Доводи апеляційної скарги, що відвідування дитиною додаткових занять зумовлено необхідністю підвищення освітнього рівня дитини, розвитку його здібностей та забезпечення у майбутньому якісної освіти, правильність таких висновків не спростовують. Оскільки при визначенні підставності стягнення додаткових витрат врахуванню підлягають матеріальні можливості та бажання обох батьків, а також погодження такого вибору із матір`ю.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що між ним та відповідачкою були узгоджені питання лікування сина у приватній лікарні, а також щодо навчання сина у приватному закладі освіти та зайняття плаванням в лікувально-оздоровчому спа-комплексі ПОЛО-МЕДЛАЙФ.

Доказів, які б дозволяли стверджували, що матеріальне становище відповідачки є достатнім для того, щоб нести додаткові витрати на дитину, зокрема в контексті того, що такі витрати з нею не погоджувалися, матеріали справи також не містять, як і підстав вважати, що додаткові витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачувала відповідачка на дитину.

Посилання позивача, викладені ним у доводах апеляційної скарги, щодо обставин примусового стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина та сплаченої в ході судового розгляд справи заборгованості, колегія суддів до уваги не приймає, як такі, що не свідчать про порушення нею батьківських обов`язків.

Натомість, сталій за змістом сталої позиції Верховного Суду, зокрема, сформованої у справах №369/11745/16 від 10.01.2019, №201/15248/16 від 22.05.2019 №344/5315/18 від 09.09.2018, витрати на відвідування дитиною приватних навчальних закладів та медичних установ не викликані особливими обставинами.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення правничих витрат, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №824/9/22 зазначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

За встановлених обставин, із огляду на характер спірних правовідносин, проаналізувавши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява представника відповідача адвоката Варави С.Д. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 2000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги, що на час укладення договору про надання професійної правничої допомоги від 06.05.2025 між сторонами не було погоджено суму гонорару, а також порядок його сплати, колегія суддів до уваги не приймає. Оскільки розмір гонорару та його складові визначені відповідним розрахунком та квитанцією про оплату наданих послуг. Натомість, при визначенні розміру стягнення районний суд виходив із обсягу фактично наданих послуг, тобто без урахування пунктів щодо ознайомлення з матеріалами справи, аналізу законодавства, а також складання позовної заяви, виготовлення копій документів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Стосовно підставності стягнення з позивача на користь відповідачки понесених нею в суді апеляційної інстанції правничих витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Представництво інтересів ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції забезпечувалося адвокатом Варавіним С.Д. на підстав договору про надання професійної правничої допомоги від 25.03.2025.

Згідно із розрахунком суми гонорару за договором про надання професійної правничої допомоги загальний розмір гонорару складає 5000,00 грн. та включає у себе: аналіз законодавства України та складання відзивів на апеляційні скарги, витрачено часу 2,5 год.; вартість 2000,00 грн./год.

17.10.2025 адвокатом Варавіним С.Д. складено квитанцію №17/10 про прийняття від ОСОБА_2 суми гонорару в розмірі 5000,00 грн.

Враховуючи фактичні правничі витрати, понесені відповідачем в суді апеляційної інстанції, що включають у себе складання двох відзивів на апеляційні скарги, одна з яких за своїм змістом фактично дублює відзив на позов, а друга - ініціює питання стягнення правничих витрат в апеляційному суді, колегія суддів вважає розумним та справедливим визначити розмір відшкодування правничих витрат, понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000,00 грн.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а судові рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 22 травня 2025 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 07 липня 2025 року- залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 2 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак