Справа № 698/822/25
Провадження № 2/698/456/25
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІменемУкраїни

01 грудня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Пугачовської Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним позовом до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.09.2013 року, шлюб між сторонами розірвано. За період перебування у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Починаючи з квітня місяця 2012 року сторони фактично почали проживати окремо.

Позивач ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Відповідач взагалі не спілкується із донькою. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Зважаючи на те, що відповідач фактично самоусунувся від своїх прав та виконання обов`язків щодо неповнолітньої дитини, свідомо ними знехтував, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки та стягнути з відповідача аліменти на її утримання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Замковенко В.М. підтримали позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Представник органу опіки та піклування Пипа В. подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаний в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав, в силу вимог закону, є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка передбачена правилами цієї статті і виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей.

Тобто, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Згідно з роз`ясненнями п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Вирішуючи питання про позбавлення відповідача батьківських прав, суд враховує, що така міра сімейно-правової відповідальності має на меті насамперед, захист інтересів дитини, а також той факт, що відповідач не тільки не виконує своїх обов`язків щодо виховання дитини, а й негативно впливає на її виховання, шляхом вчинення дій, які негативно впливають на психічний стан дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 24.11.2015 року. Подружжя отримало спільне прізвище « ОСОБА_1 ».

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом із донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З висновку від 10.09.2025 року вбачається, що органом опіки та піклування Мокрокалигірської сільської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що є сусідом позивача близько 6 років. Свідок не знає ОСОБА_1 та жодного разу не бачив щоб хтось відвідував дитину. Позивач перебуває у іншому шлюбі.

Свідок ОСОБА_11 , допитаний в судовому засіданні, повідомив суду, що є сусідом позивача, знайомий із її чоловіком, буває в гостях. Ніколи не бачив чоловіка ОСОБА_1 від першого шлюбу.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 неналежно виконував батьківські обов`язки по вихованню доньки, не навідував її, участі у її вихованні і навчанні не приймав, життям і здоров`ям дитини не цікавився, бажання налагодити відносини з дочкою не виявляв, а всі витрати по вихованню та утриманню дитини несе позивач одноособово.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками, що і було встановлено в судовому засіданні, оскільки надані позивачем суду докази свідчать про систематичність невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо його неповнолітньої дочки.

За таких обставин, суд вбачає підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу, що він не позбавлений у подальшому права вирішувати питання про поновлення його у батьківських правах щодо дитини в порядку, передбаченому ст. 169 СК України.

Як передбачено ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 не надав доказів щодо його непрацездатності, наявності інших утриманців, суд задовольняє позов в частині стягнення аліментів і стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі всіх видів його заробітків (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини.

Суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 1211,20 грн. за подання позовної заяви про стягнення аліментів, від сплати яких позивач був звільнений при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. За подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 258-259, 263-265 280, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 150, 164-166, 180, 183, 184, 243 СК України, ст.ст. 60, 63 ЦК України, ст.ст. 8, 11, 12, Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі всіх видів його заробітків (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

В порядку ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені останньою судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211 гривень 20 копійок, від сплати якого позивача було звільнено на підставі пунктів 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 03 грудня 2025 року.

Головуючий Баранов О.І.