Справа № 307/749/25
Провадження № 2-о/307/19/25
У х в а л а

07 березня 2025 року м.Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа, Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою де заінтересована особа Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу. Загальні правила цієї статті застосовуються і до заяв, поданих в порядку окремого провадження, зокрема, заяв про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до ч.6 ст.14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Разом з тим, як вбачається із змісту заяви, заявником в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у заявника, його представника та заінтересованої особи.

Крім того, згідно п. 5 ч. 3 та ч. 6 ст. 175 ЦПК Україні, в заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Порядок розгляду справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, визначено главою 4 ЦПК України.

Згідно ст.ст. 305, 306 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Так, у постанові ВС від 07.05.2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включається: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Звертаючись до суду з заявою про визнання фізичної особи ОСОБА_2 безвісно відсутнім, заявниця вказує, що її чоловік ОСОБА_2 покинув її в 1986 році та поїхав проживати на свою батьківщину в АДРЕСА_1 , російської федерації та з того часу до неї не повертався, тим самим вказуючи про відоме місце проживання особи, яку вона просить визнати безвісно відсутньою.

Крім цього в супереч положенням ст. 306 ЦПК України заявниця не вказує, для якої мети їй необхідно визнати фізичну особу безвісно відсутньою. При цьому, така мета як розірвання шлюбу, не може слугувати підставою для визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Однак неможливість отримання заявницею свідоцтва про укладення шлюбу на території іншої держави, не зумовлює наявності підстав для визнання другого з подружжя безвісно відсутнім.

Згідно ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, оскільки заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 175 ЦПК України, її слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа, Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - залишити без руху.

Повідомити заявницю ОСОБА_1 про необхідність виправлення недоліків даної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити заявнику, що в разі не виконання вимог зазначених в ухвалі суду, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя М.Д.Стецюк