Провадження № 2/748/1686/25
Єдиний унікальний № 750/9052/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2025 рокум. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Кухти В.О.,
секретаря Крошки І.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «Хімрезерв» про припинення трудових відносин,
02.07.2025 р. до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить припинити трудові відносини між ним, ОСОБА_1 , та Дочірним підприємством «Хімрезерв-Чернігів» Акціонерного товариства закритого типу «Хімрезерв» на підставі ст. 38 КЗпП України з 23.06.2025 р.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що рішенням зборів АТЗТ «Хімрезерв» від 02.07.2025 р. № 23/1 його призначено директором Дочірного підприємства «Хімрезерв-Чернігів» АТЗТ «Хімрезерв». Згодом, позивач звернувся з заявою від 12.05.2025 р. про звільнення його з посади директора ДП «Хімрезерв-Чернігів» АТЗТ «Хімрезерв» за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України). Проте, на дату подачі позову засновник (учасник) ДП «Хімрезерв-Чернігів» АТЗТ «Хімрезерв» порушив право на працю позивача, а саме право на припинення трудових відносин, як його невід`ємну складову частину, та не звільнив позивача з посади директора, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.07.2025 р. справу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків терміном десять днів з дня отримання копії ухвали.
10.07.2025 р. до суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.07.2025 р. справу передано за підсудністю до Чернігівського районного суду Чернігівської області за місцем реєстрації позивача.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.10.2025 р. справу розподілено судді Кухті В.О.
Ухвалою судді від 28.10.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, визначено право кожної на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що наказом № 23/1 від 02.07.2005 р. ДП «Хімрезерв-Чернігів» АТЗТ «Хімрезерв» позивача обрано директором ДП «Хімрезерв-Чернігів» АТЗТ «Хімрезерв» з 02.07.2005 р. на підставі рішення загальних зборів АТЗТ «Хімрезерв» від 02.07.2005 р. (а.с.7).
12.05.2025 р. позивач звернувся з заявою про звільнення з посади директора ДП «Хімрезерв-Чернігів» АТЗТ «Хімрезерв» за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) 23.06.2025 р. (а.с.6), відправивши вказану заяву засновнику (учаснику) ДП «Хімрезерв-Чернігів» АТЗТ «Хімрезерв» - АТЗТ «Хімрезерв», поштою з описом вкладення рекомендованим листом за адресою його місцезнаходження, проте відправлення не було вручено адресату та повернуто відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.8,9,22).
Протколом № 24 Зборів Акціонерів АТЗТ «Хімрезерв» від 09.09.2000 р. було створено ДП «Хімрезерв-Чернігів» АТЗТ «Хімрезерв» із статутним фондом капілатолом у розмірі 500,00 грн з наступним місцезнаходженням: м. Чернігів, просп. Перемоги, (колишня назва просп. Жовтневої Революції), буд. 137 (а.с.14).
Згідно зі ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Статтею 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Припинення трудового договору може мати місце лише з підстав, передбачених законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
У ч. 2 ст. 22 КЗпП України встановлено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
Підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.
Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням.
Законодавством України визначено право особи вільно обирати собі місце роботи та припиняти трудові відносини за власним бажанням, будь-яких обмежень не допускається, оскільки це порушує невід`ємне право особи на вільний вибір праці.
Особливість звільнення директора товариства полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.
За положеннями ст. 37 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.
Відповідно до КЗпП України встановлено загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин, не враховуючи специфіку становища керівника господарського товариства. По суті, директор об`єднує в собі і статус найманого працівника (який визначається на підставі норм трудового права) і статус виконавчого органу господарського товариства (який визначається на підставі норм корпоративного права). Ні норми трудового договору, ні положення Статуту не повинні погіршувати становище директора порівняно з тим обсягом гарантій, наданих йому трудовим законодавством. Тобто, директор завжди може скористатися ст. 38 КЗпП України та ініціювати розірвання трудового договору за власним бажанням.
У ході судового розгляду встановлено, що позивач вчинив, передбачені ст. 38 КЗпП України та ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» дії, необхідні для припинення трудових відносин, однак трудові відносини розірвано не було. Тобто існує порушення права позивача на припинення трудових відносин.
Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.
За встановлених у справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.
Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд припинити свої трудові відносини директора з відповідачем. Тобто, пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між позивачем та відповідачем, оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості скористатися своїм правом на звільнення за власним бажанням, виходячи з неможливості проведення загальних зборів товариств.
За змістом ст. ст. 221, 232 КЗпП України, безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення.
Згідно із ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач не бажає працювати на посаді директора ДП «Хімрезерв-Чернігів» АТЗТ «Хімрезерв», про що надав письмову заяву від 12.05.2025 р. про звільнення, суд дійшов висновку, що позов про припинення його трудових відносин з цим товариством з 23.06.2025 р. на підставі ст. 38 КЗпП України, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 81, 89, 178, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 3, 21, 22, 38, 221, 232 КЗпП України, ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», суд
Припинити трудові відносини між ОСОБА_1 та Дочірним підприємством «Хімрезерв-Чернігів» Акціонерного товариства закритого типу «Хімрезерв» на підставі ст. 38 КЗпП України з 23 червня 2025 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.О. Кухта