Справа № 346/709/19
Провадження № 2/346/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області у складі:

головуючого-судді Третьякової І.В.

з участю:

секретаря судового засідання Дутчак Х.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог: Шепарівцівська сільська рада Коломийського району, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням шляхом демонтажу самовільно побудованого септика, -

В С Т А Н О В И В:

18.02.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтував тим, що він з 2013 року являється власником будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки для обслуговування житлового будинку на підставі договорів дарування. З його будинковолодінням межуют земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , співвласниками яких є відповідачі. Дані будинки та земельні ділянки відповідачі успадкували за заповітом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розпорядженням Коломийського райвиконкому №65-р від 07.03.1995 року ОСОБА_8 надано дозвіл на під`єднання до міського водопроводу житлового будинку АДРЕСА_2 та на підставі даного розпорядження Коломийським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства виготовлені технічні умови №20-95 для виготовлення технічної документації на під`єднання до міського водопроводу вказаного житлового будинку, згадно до яких власник будинку мав передбачити будівництво бетонного відстійника з забезпеченням само вивезення стоків, а також виконати герметизацію каналізаційного випуску. Обслуговування септику мав робити власник будинку.

В подальшому технічна документація була виготовлена на під`єднання до міського водопроводу житлового будинку АДРЕСА_2 . Позивачу не відомо рік спорудження септика, однак з тексту договору дарування житлового будинку АДРЕСА_2 від 06.10.2009 року ОСОБА_7 вбачається, що спірний септик був відсутній, як і відсутній станом на 10.12.2003 року згідно технічного паспорту на цей житловий будинок. Позивач припускає, що спірний септик побудований після 2009 року. На цей час діяв Закон України «Про планування і забудову територій». Стаття 29 якого передбачала отримання дозволу на виконання будівельних робіт, як і ст.22 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 року. таке саме правило закріплено і в ст.34 Закону україни «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року, який діє на час звернення з позовом.

Згідно відповіді відділу регіонального розвітку містобудування та архітектури Коломийської РДА від 12.07.2016 дозвіл на спорудження вигрібної ями по АДРЕСА_1 не видавався.

Згідно відповіді Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 15.03.2018 інформація щодо реєстрації документів, які дають право на виконання будівельних робіт з будівництва септика по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 відсутня.

Таким чином, будівництво вигрібної ями (септика) по АДРЕСА_2 здійснено без дозволу органу місцевої влади, без дозолу на проведення будівельних робіт, також не давався дозвіл на спорудження септика ані батьками позивача, ані ним.

Спірний сепник споруджено без дотримання п.п.2.21, 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць (далі ДСНтП), затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 року №145, відповідно до яких вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.

Однак спірний вигріб/септик знаходиться на відстані 14,5 метрів від стін житлового будинку позивача, та на відстані 17 м від криниці, що встановлено актом обстеження земельної ділянки від 16.03.2017 року .

Порушення норм ДСНтП, які були допущени відповідачами під час спорудженя вигрібної ями, призвели до попадання рідких відходів в колодязь позивача, внаслідок чого вода в колодязі не відповідає ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної. Призначеної до споживання людиною», затверджених Міністерством здоровя України від 12.05.2010 №400, що підтверджується результатами санітарно-мікробіологічних досліджень. Крім того, наявний неприємний та шкідливий запах, що не дозволяє відчиняти вікна в будинку. Крім того, батьки позивача, які тривалий час проживали в будинку АДРЕСА_1 та використовували для пиття воду з коодязя, хворіли однією й тією ж хворобою карцинома сигмовидної кишки, що підтверджується випискою з історії хвороби № 2958 виданої Івано-Франківським обласним клінічним онкологічним диспансером та консультативною довідкою від 21.07.2016 року виданою Коломийським міжрайонним онкологічним диспансером.

Добровільно демонтувати самовільно встановлений з порушенням норм септик/вигріб відповідачі не бажають.

Враховуючи викладене, посилаючись на положення ст.ст.321, 391, 376 ЦК України позивач просить зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні будинковолодінням АДРЕСА_1 шляхом демонтажу за власний рахунок вигрібної ями (септика), розміщеного на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Судові витрати покласти на відповідачів.

Рух справи у суді, заяви по суті, аргументи сторін в судовому засіданні

Ухвалою судді Беркещук Б.Б. від 21.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 13.05.2019.

19.03.2019 надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_3 , в якому вона просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та стягнути з нього на її користь витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. Свою позицію обґрунтувала тим, що вона та віідповідач ОСОБА_5 є співвласниками земельної ділянки та розташовного на ній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 . На цій земельній ділянці знаходиться спірна вигрібна яма (септик). Відповідно до висновку експерта від 30.01.2018 №30-01-18, на її замовлення було проведено будівельно-технічне дослідження, об`єктом якого був спірний септик, і він не є самочинним будівництвом. При цьому відповідач посилається на Інструкцію про порядок проведення технічної інвентарізації обєктів нерухомого майна, в п.3.2 якої зазначено, що не належиь жл самочинного будівництва для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків : зведення на земельній ділянці, зокрема , криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям. Крім того, відстань від вказаного септика до криниці позивача становить 20,19 м, септик відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Актом обстеження від 12.06.2017 встановлено, що вдстань від каналізаційного септика до старої криниці позивача становить 20 м, а до нової 5,5 м. Нову криницю позивач умисно викопав у 2016 році у безпосередньої близькості до вде встановленого септика для створення спірних ситуації. Септик споруджено відповідно до робочого проекту та технічних умов. Спірний септик на території належного їй домоволодіння є водонепроникним та має щільно прилягаючу кришку, тому він не забруднює повітря і ніякі відходи з нього не можуть попадати у віддалений на більше 20 м колодязь позивача. Отже, на думку відповідача твердження позивача про самочинне будівництво септика з порушенням санітарних норм та правил утримання територій є безпідставним і не грунтується на вимогах закону.

02.05.2019 надійшли заяви відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтримали відзив на позов ОСОБА_3 , просили відмовити в позові повністю, розгляд справи проводити за їх відсутності.

07.05.2019 року надійшла відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_9 , в якій вона наполягає на задоволені позову в повному обсязі. Вважає, що положення Інструкції, на яку посилається відповідч у вдзиві стосується саме тимчасових будівель (споруд), в той час як спірний септик не є тимчасовою спорудою, оскільки щодо даної споруди було затверджено технічні умови №2-95. Крім того, дані технічні умови стосувалися водопостачання та водовідведення (каналізації) будинку АДРЕСА_2 , а на даний час до спірного септика підключено водовідведення з будинку АДРЕСА_2 , дозволу на таке підключення відповідачкою не надано. Висновок експерта від 30.01.2018 року, на який посилається відповідачка є недостовірним, оскільки експерт досліджував нормативно-правові акти, що регулюють будівельно-технічні та санітарні норми, які стосуються інженерної споруди «вигріб», «вигрібна яма», в той час як відповідно до технічних умов зазначаєтся про будівництво бетонного відстійника, а у технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_2 внесено виправлення щодо розташування на земельній ділянці септика. Під чччас експертного дослідження експерт на ділянку позивача не заходив, жодних замірів не здійснював

Ухвалою суду від 12.06.2019 р. підготовче провадження в справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 16.11.2019 витребувано з Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентарізації матеріали інвентарних справ на будинки АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . Витребувано з КП «Коломияводоканал» належним чином засвідчені копії договорів на водопосточання та каналізацію укладених між підприємством та власниками будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 та довідку про дату відкриття особових рахунків за вказаними договорами.

Ухвалою суду від 06.08.2020 за клопотанням позивача в справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження в справі зупинено.

13.09.2021 на адресу суду надійшов висновок експерта №65 від 25.04-07.09.2021.

Ухвалою суду від 14.09.2021 відновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.04.2023 за клопотанням відповідача в справі призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, провадження в справі зупинено.

23.10.2023 на адресу суду надійшов висновок експерта №1167/23-28 від 13.10.2023

Ухвалою суду від 23.10.2023 відновлено провадження у справі.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Коломийського міськрайонного суду від 16.04.2025 №01-11/169/2025, у зв`язку тривалим перебуванням на лікарняному головуючої судді Беркещук Б.Б.ґ. на підставі рішення зборів суддів та п.2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2025 головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Третьякову І.В.

Ухвалою суду від 07.05.2025( під головуванням судді Третьякової І.В.) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог: Шепарівцівська сільська рада Коломийського району, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням шляхом демонтажу самовільно побудованого септика прийнято до провадження та призначено перше судове засідання у справі на 05.06.2025 р.

В судовому засіданні

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Додатково додали, що септик, розміщений на території будинковолодіння відповідачів є самочинною спорудою. Він не відповідає санітарно-будівельним нормам, не є герметичним, побудований на меншій відстані від колодязя позивача, відходи з септика потрапляють до грунтових вод в колодязь позивача і забруднюють в ньому воду, що порушує його право вланика. Він неодноразово робив дослідження води з колодязя в санепідемстанції, яка виявлялася забрудженою небезпечною для вживання. На його території дійсно є друга криниця. Побудована в 2016 році, алевін нею не користується. Крім того, від септика виходить неприємний запах, що також заважає позивачу повноцінно жити та користуватися своєю власністю. Просили врахувати висновок судової будівельно-технічної експертизи від №65 від 25.04-07.09.2021.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не визнали позов та пояснили, що земельні ділянки за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 це різні домоволодіння, які утворилися від поділу земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Тому всі дозволи на водовідведення видавалися на домоволодіння АДРЕСА_2 , але підключення до водовідведення відбулося до будинку АДРЕСА_3 не підключений до водовідведення та каналізації, в ньому ніхто не проживає. Спірний септик в господарстві відповідачки був споруджений згідно робочого проекту від квітня 1995 р. та Технічних умов № 20-95, споруджений з металу, є герметичним не має протікань, розміщений на відстані більше 20 метрів від колодязя позивача, в крайній праві точці біля її паркану, іншого місця для септика на ділянці немає. Септик не може забруднювати воду в колодязі позивача. Дослідження води з колодязя відповідача зроблені в 2016 році, більш свіжих досліджень немає, тому вважають їх не потрідно брати до уваги. Повітря від септика не забруднюється, що підтверджеється дослідженням від 14.11.2025 року. Просили врахувати висновок експерта від 30.01.2018 та висновок судової будівельно -технічної експертизи від 13.10.2023, відповідно до яких септик відповідає санітарним та будівельним нормам, побудований на відстані більше 20м від колодязя позивача. Вважають, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що його право порушено.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися. Надіслали суду заяви, в яких просили відмовити в позові повністю, підтримали відзив на позов ОСОБА_3 , розгляд справи просили проводити за їх відсутності.

Представники третьої особи без самостійних вимог: Шепарівцівська сільська рада Коломийського району, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час, день та мсце розгляду справи, причину неявки суд не повідомили.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 являється власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , а також власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що підтверджується договорами дарування будинку та земельної ділянка від 12 липня 2013 року( т.1 а.с.12-13, 21-22) та витягами з держреєстру (т.1 а.с.14,23). Попередніми власниками житлового будинку та земельної ділянки була мати позивача ОСОБА_10 , яка проживала в даному будинку разом з батьком позивача ОСОБА_11 . На території земельної ділянки облаштована криниця.

Співвласниками сусідної земельної ділянки та розташованого на ній домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 є відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.15-20), право власності на вказане нерухоме майно набуте на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 29.01.2019 р., до цього вказані земельні ділянки та житлові будинки перебували у власності ОСОБА_7 (т.1 а.с.24-29).

Розпорядженням виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області від 07.03.1995 року №65-р дозволено підключення житового будинку за адресою АДРЕСА_2 до міського водопроводу і каналізації (т.1 а.с.30)

На підставі вказаного розпорядження Коломийським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства виготовлені технічні умови №20-95 для виготовлення технічної документації на під`єднання до міського водопроводу вказаного житлового будинку. Термін дії технічних умов до 1997 року, який в подальшому продовжено до 2004 року. Згідно з п.п.2,3 технічних умов власник будинку мав передбачити будівництво бетонного відстійника з забезпеченням самовивезення стоків, а також виконати герметизацію каналізаційного випуску. Обслуговування септику мав робити власник будинку. На ситуативному плані земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 а технічних умов водовідведення позначено бетонний герметичний відстійник з забезпеченням самовивозу V-3м3/добу, розташований на відстані 17 м до криниці на сусідній ділянці та на відстаці 13,5 м від кута житлового будинку( т.1 а.с.31-39)

Відповідно до договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води від 21.01.2019 року, укладеного між КП «Коломияводоканал» та власником житлового будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 підприємством надаються послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення за встановленим тарифом (т.1 а.с.197-198)

Відповідно до відповіді управління комунального господарства КП «Коломияводоканал» від 29.01.2020 особовий рахунок за адресою по АДРЕСА_2 було відкрито 27.10.2006 року (т.1 а.с.196)

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , виготовленого станом на 10.12.2003 р., на території домоволодіння АДРЕСА_2 розміщений септик, позначений на схемі земельної ділянки під АДРЕСА_4 (т.1 а.с.44)

Відповідно до листа відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 45/01-05 від 12.07.2016 року, жительниці АДРЕСА_5 не надавався дозвіл на спорудження вигрібної ями (т.1 а.с.45)

Відповідно до листа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області № 610/1009/1.18/2018 від 15.03.2018 року, інформація щодо реєстрації документів, які нають право на виконання будівельних робіт з будівництва септика по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відсутня на час відповіді (т.1 а.с.46)

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки №16.03.2017 комісією в складі голови земельної комісії, в пристності сільського голови, спеціаліста землевпорядника за заявою ОСОБА_1 проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що відстань від септика ОСОБА_7 до старої криниці ОСОБА_1 становить 17 метрів, до нової криниці - 5,5 м, до кута житлового будинку ОСОБА_1 14,5м (т.1 а.с.48)

Відповідно до результатів санітарно-мікробіологічного досліджень від 17.06.2016, 29.06.2016, 15.11.2017 проведених ДУ «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» в наданих ОСОБА_1 зразках води з колодязя наявні загальні коліформи. Якість води не відповідає вимогам ДСанПіНу2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною». Вода для пиття не придатна (т.1 а.с.49-51)

Відповідно до виписок з історії хвороби ОСОБА_10 , жительки АДРЕСА_1 , остання в період з 22.05.2012 по 11.06.2012, 25.06.2012 по 03.07.2012 проходила лікування в Івано-Франківському обласному клінічному онкологічному диспансері з діагнозом: Карцинома сигмовидної кишки. Карцинома сліпої кишки ст.ІІІ В стан після хірургічного лікування (т.1 а.с.52,53)

Відповідно до консультативної довідки лікаря Івано-Франківського обласного клінічного онкологічного диспансера ОСОБА_11 , 1931 р.н., жителя с.Шепарівці перебував на обліку з 2009 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Діагноз: Карцинома сигмовидної кишки. Карцинома селезінкового кута ободової кишки (т.1 а.с.54)

З висновку експерта ОСОБА_12 (СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр») №65 від 25.04-07.09.2021 року вбачається, що на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду від 06.08.2020 року проведено дослідження будівль і споруд розташованих на території будинковолодінь земельних ділянок індивідуальних житлових будинків по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . За результатами проведеної судової будвельно-технічної експертизи експерт встановив, що «септик» споруджений на земельній ділянці по АДРЕСА_2 а представляє собою закопану в землю металеву ємність циліндричної форми з люком, що виступає над поверхнею та розташована на відстані 8,61 м від житлового будинку по АДРЕСА_2 , на відстані 12,08 м від житлового будинку по АДРЕСА_1 , на відстані 17,48м від колодязя розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Дана споруда не може бути охарактеризована як септик, оскільки не містить елементів необхідних для очищення води, подальшого відведення очищеної води та виведення газів, що виділяються. Експерт прийшов до таких висновків :

1.Технічна документація на спорудження септика на земельній ділянці по АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_2 не відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, що діяли станом на час їх розробки, а саме щодо відстані до колодязя, розташованого на сусідній земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка становить близько 17 м, при тому що нормативна має становити не менше 20-25м за умови, що колодязь розташовуватиметься вверх за течією грунтових вод і 40-50 м вниз за течією грунтових вод (напрямок руху грунтових вод в технічний документації не вказано, але земельна ділянка житлового будинку АДРЕСА_6 знаходиться вище по схилу, який веде до берега річки Прут, ніж земельна ділянка житлового будинку АДРЕСА_1 , а колодязь розташовано з невеликим зміщенням по відношенню до розташування септика щодо напрямку схилу. Відповідно відстань від септика до колодязя мала б становити не менше 30-40м). В Технчній документації не зазначено відстань від септика до вікон житлових будинків яка має становити не менше 15 м, а фактична відстань від септика до найближчого вікна житлового будинку по АДРЕСА_2 становить 10м. В «Технічних умовах №20-95» відсутні дані про характеристики септика/відстійника, які можна б було переврити на відповідність вимогам ДБНі СНіП.

2. Споруда, розташована земельній ділянці по АДРЕСА_2 , що слугує для збору побутових стічних вод будинковолодіння, яка в матеріалах «Технічного паспорта садибний (індивідуальний) житловий будинок» зазначена як «септик», фактично по своїми конструктивними характеристиками принципово відрізняється від споруди зазначеної в матеріалах технічної документації на спорудження септика і не являється септиком, а згідно п.3.10ДБН В.2.5.-75:2013 «Каналізація» відповідає терміну «вигріб». Дана споруда не вдповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, що діють на території України на час проведення експертизи, а саме п.10.8.4 ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування та п.6.1.42 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова території», згідно яких влаштування вигребів допускається для люфт-клозетів, біо-туалетів, та дворових вбиралень за умови водонепроникності.

3. Виявлено поверхневі пошкодження у вигляді масового ураження іржею септика/вигребу, які виникли внаслідок того, що об`єкт дослідження виконано з металу, який постійно перебуває в агресивному середовищі, а усунення наявних пошкоджень можливе шляхом повної заміни конструкції об`єкту. Доцільним є влаштування нового септика з дотриманням вимог нормативно-правових актіів в галузі будівництва. Експертом не встановлено наявність руйнувань елементів споруди та наявність місця порушення його непроникності в звязку із частковою наповненістю ємності побутовими стічними водами.

4. Достовірно встановити причинно-наслідковий зв`язок забруднення води колодязі, розташованому на земельній ділянці по АДРЕСА_1 з порушенням нормативно-правових актів при спорудженні септика на земельній ділянці по АДРЕСА_2 або його технічним станом на час проведення обстеження об`єктів дослідження в ході прведення експертизи не надається можливим.(т.2 а.с.2-28)

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Усі люди мають право на достатню кількість чистої питної води для задоволення своїх особистих потреб.

У липні 2010 року Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію 64/292 «Право людини на воду та санітарію», яка визнала право на безпечну та чисту питну воду та санітарію як право людини, що має важливе значення для повноцінного життя та повного здійснення всіх прав людини. Право людини на воду та санітарію є частиною права на достатній рівень життя.

Відповідно до частин другої, третьої статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (частини перша-п`ята статті 319 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до частини першої статті 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше (стаття 104 ЗК України).

Стаття 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» передбачала, що підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проєктуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проєктуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати санітарного законодавства.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

Статтею 26 Закону України «Про систему громадського здоров`я» визначено, що водні об`єкти, що використовуються в цілях питного та господарсько-побутового водопостачання, а також у лікувальних, оздоровчих та рекреаційних цілях, у тому числі водні об`єкти, розташовані в межах населених пунктів, не повинні бути джерелами біологічних, хімічних і фізичних факторів шкідливого впливу на людину. Критерії безпечності для людини водних об`єктів, у тому числі гранично допустимі концентрації у воді хімічних, біологічних речовин, патогенних та умовно-патогенних мікроорганізмів, рівень радіаційного фону встановлюються санітарним законодавством і визначаються державними медико-санітарними правилами та нормативами.

Держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води, питного водопостачання шляхом: забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання; державної підтримки, регулювання та нагляду у сфері питного водопостачання відповідно до цього Закону; здійснення заходів організаційного, науково-технічного, санітарно-епідеміологічного, природоохоронного, економічного, правового характеру щодо поліпшення якості питної води, розвитку питного водопостачання, охорони джерел і систем питного водопостачання, відновлення запасів питної води (стаття 7 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»).

Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України № 145 від 17 березня 2011 року, визначено, що вигрібна яма (вигріб) - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів.

Відповідно до пункту 2.21 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується.

Відповідно до пункту 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.

Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.

Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з чинним законодавством.

В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, водночас відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. Слід також враховувати напрямок схилу ділянки.

Відповідно до СНіП 2.04.03-85 та ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди» септик це споруда, яка застосовується для механічного очищення стічних вод на поля підземної фільтрації. Септики виконуються з бетонних колець, одно або двокамерні, із пристроєм для затримання плаваючих речовин і природну вентиляцію. Випуски з будинків повинні приєднуватися до септиків через оглядові колодязі. Розміщення септиків вд питних колодязів допускається на відстані 20 м.

Відповідно до п.3.2 Інструкції про порядок прведення технічної інвентарізації об`єктіві нерухомого майна, затвердженної Наказом комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва для будинків садибного типу - зведення на земельній ділянці тимчасових будівель (споруд) (навісів, альтанок, наметів, кіосків (крім малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності), накриття, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вигрібних ям, замощень, парканів тощо).

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає право людини на приватне і сімейне життя, житло і кореспонденції. У випадку, коли особа серйозно стурбована незручностями, спричиненими іншими особами (зокрема поведінка сусідів), може виникнути питання щодо порушення статті 8 Конвенції. Серйозне порушення може призвести до порушення права людини на повагу до житла, якщо це заважає користуватися комфортом свого житла. З метою оцінки факту порушення права особи на повагу до житла потрібно визначити, чи досягли незручності того мінімального рівня, необхідного для встановлення втручання у права особи на повагу до житла та приватного життя. Необхідно враховувати всі обставини справи, зокрема інтенсивність та тривалість незручностей, їх фізичні чи психічні наслідки.

Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 350/652/17, від 14 грудня 2021 року у справі № 149/736/20, від 23 березня 2024 у справі № 320/1889/17-ц .

Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 п. 5 роз`яснено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. А, згідно п.п. 1, 4 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Отже, судом встановлено, що попереднім власноком житлового будинку по АДРЕСА_2 в 1995 році отримано дозвіл органу місцевої влади на на підключення будинку до міського водопроводу і каналізації, розроблені технічні умови спорудження бетонного відстійника V-3м3, який на схемі нанесений на відстані 17 м від криниці сусідньої ділянки по АДРЕСА_1 . В подальшому власником будинку по АДРЕСА_2 був споруджений об`єкт, який в технічному паспорті на вказаний будинок позначений як септик. За своїми конструкторськими характеристиками та призначенням даний об`єкт визначений експертом як вигріб, який побудований з металу та встановлений на відстані від криниці та житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_1 , що значно менша від визначених норм будівельних та санітарних норм.

Враховуючи правові норми та будівельні і санітарні норми і правила щодо спорудження септиків та вигрібів суд встановив, що спірний септик/вигріб в господарстві відповідачів є самочинним будівництвом, побудований без належних дозволів органу місцевої влади, без дотримання технічних умов щодо конструкції септику/вигрібу, з порушенням будівельних і санітарних норм і правил щодо місця розташування по відношенню до колодязя та житлового будинку позивача (замість визначеної в нормах мінімальної відстані 20 м, септик/вигріб збудовано на відстані 17,48 м від колодязя позивача та на відстані 12,08 м від кута житлового будинку позивача без врахування напрямку схилу земельної ділянки).

Спірний септик/вигріб завдає незручностей позивачу в користуванні власністю, зокрема, повітря від нього забруднене неприємними запахами, а вода в колодязі непридатна до споживання, що підтверджується відповідними дослідженнями.

В ході проведення судової будівельно-технічної експертизи, експертом встановлено, що дана споруда виконана з порушенням нормативно-правових актів при спорудженні септика, однак у звязку із частковою наповненістю ємності побутовими стічними водами, експерту не вдалося виявити місце руйнування конструкції септику і, як наслідок, витік побутових стічних вод в грунтовні води. У зв`язку із цим ним також не встановлено причинно-наслідковий зв`язок забруднення води в колодязі позивача з порушенням нормативно-правових актів при спорудженні септика відповідачами або його технічним станом на даний час.

Разом з цим в досліднецькій частині висновку ( т.2 а.с.16) експерт стверджує, що у звязку з наявністю порушення нормативно-правових актів при споруджені спірного септика за умови наявності місць його руйнування, в наслідок чого побутові стічні води можуть проникати в грунт, вони вдповідно можуть призводити до забруднення води в колодязі позивача.

Враховуючи встановлі порушення нормативно-правових актів при споруджені спірного септика, а також характер забруднення води в колодязі позивача, виявлені при відповідних дослідженнях, а саме наявність в колодязній воді бактерій Коліформи, які присутні у навколишньому середовищі та фекаліях всіх теплокровних тварин та людини, і їх присутність у воді зазвичай вказує на недавнє фекальне забруднення, існує висока ймовірність потрапляння стічних вод із септика відповідачів в грунтовні води та до колодязю позивача.

Суд вважає, що позивач довів, що саме дії відповідачок, які з порушенням нормативно-правових актів в галузі будівництва побудували та використовують септик/вигріб, що призвело до погіршення якості питної води, яка використовується позивачем з колодязя, розташованого на належній йому земельній ділянці, таке порушення триває тривалий час і впливає на якість життя позивача та його сім`ї, у яких єдиним джерелом води в господарстві є вода з колодязя.

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача про те, що його батьки хворіли однією й тією ж хворобою «карцинома сигмовидної кишки» через використання протягом довгого часу для пиття забруднено воду з вищенаведеного колодязя, оскільки причинно-наслідковий зв`язок між якістю води та хворобою батьків позивача не доведено позивачем, зокрема експертним висновком.

Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підягають задоволеню, оскільки в інший спосіб ніж демонтаж спірного септика /вигрібу відповідачів відновити порушенне право позивача неможливо.

Суд при цьому не бере до уваги доводи сторони відповідачів щодо відсутності порушеного права позивача та надані на підтвердження такої позиції докази.

Зокрема, суд не бере до уваги висновок експерта ОСОБА_13 №30-01-18 від 30.01.2018, відповідно до якого вигрібна ями (септик) по АДРЕСА_2 не є самочинним будівництвом. Відстань від вигрібної ями (септика) до криниці по АДРЕСА_1 становить 20,19 м; Вигріб (септик) відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Так, огляд об`єктів дослідження проведено експертом без участі позивача, без виходу експерта на земельну ділянку позивача, без використання спеціального інструменту для вимірювання, а тому заміри зроблені експертом для визначення відстані між об`єктами не є достовірними. Висновки експерта щодо відповідності досліджуємого обєкта вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва зроблені щодо інженерної споруди «вигріб, вигрібна яма», без врахування технічних умов, де вказаний обєкт зазначався як «бетонний відстійник», та техніного паспорту на житловий будинок вдповідачів АДРЕСА_2 , в якому вказаний об`єкт зазначений як «септик». Отже містяться розбіжності в об`єкті дослідження та об`єкті спору ( т.104-119).

Також суд критично оцінює висновок експерта Максимчина А.Д. ( Київський НДІСЕ Івано-Франківське вдділення) від 13.10.2023 №1167/23-28, відповідно до якого споруджений септик/вигріб на земельній ділянці по АДРЕСА_2 вдповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва (ДБН та СНіП). Точна відстань від септика/вигріба до криниці, розташованої по АДРЕСА_1 становить 20,185 м. Так, Експерт прийшов до висновку про вдповідність даного об`єкта вимогам п.п.2.21, 2.22, 2.23 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», разом з цим, висновок не містить даних про огляд досліджуваного об`єкта (септика/вигріба), детальний опис його конструкції, наявність або відсутність пошкоджень, дотримання умови водонепроникності, що викликає сумнів в його достовірності. Крім того, розрахунок відстані між септиком/виргібом та колодязем, між якими відсутня пряма видимість, здійснено шляхом обміру та відповідних математичних розрахунків, визначена експертом відстань між цими обєктами суперечить іншим доказам в справі. (т.2 а.с.166-169)

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 підтвердив свій висновок від 13.10.2023, та пояснив, що проводячи дослідження він оглянув об`єкт зовні і зсередини, з`ясував, що він виготовлений з металу, субстанція що в ньому не витікає, тому зробив висновок про герметичність конструкції. Оскільки септик та вигріб це різні споруди, і до них ставляться різні вимоги, він визначив, що досліджуємий об`єкт є вигрібом, який виконунвав свої функції, даний обєкт відповідав вимогам санітарних норм щодо вигрібу, тому він зробив висновок про вдповідність споруди нормативно-правовим актам в галузі будівництва (ДБН та СНіП). Чи досліджував він технічні умови, які були виготовлені для спорудження даного вигрібу він не памятає, тому не може сказати, чи відповідає досліджуваний обєкт тим технічним умовам. Щодо замірів відстані між вигрібом та колодязем на сусідній ділянці пояснив, що заміри робив звичайним метром та шляхом математичного розрахунку. Він не використовував спеціальний високоточний інструмент для вимірювання відстані при наявності перешкод.

Суд також критично ставиться до протоколу №66/289-296 від 14.11.2025 дослідження повітря населених місць, вдповідно до якого сантарним лікарем досліджено повтря по вул.Шевченко, 5а в с.Шепарівці та встановлено, що концентрації хімічних речовин в атмосферному повітрі на території приватного домогоспорарства ОСОБА_3 не перевищують ГДК, згідно наказу МОЗ України №813 від 10.05.2024 р «Державні медико-санітарні нормативи. Гранично-допустимі концентрацї хімічних та біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць». Так, результати дослідження вказують на стан атмосферного повітря в певний день і час відбору проби повітря , а саме 14.11.2025 о 10:30, і не вдображають стан повітря на момент звернення позивача з позовом. Крім того, позивач вказував на наявність непріємного запаху від септику/вигрібу відповідачів, що не обов`язково пов`язано з присутністю в повітрі хімічних речовин.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на проведення експертизи.

Частинами 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1152,60 грн., що підтверджується квитанціями №116.129.1/24523939 та № 117.129.1/24523941 від 08.02.2019р. (т.1 а.с.1)

Крім того, позивачем понесені витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи , висновок №65 від 25.04-07.09.2021, в сумі 9575,00 грн., що підтверджується довідкою СП «Західно-Український Експертно-консультативний Центр» ( т.2 а.с.217)

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а судові витрати, понесені позивачем пов`язані з розглядом справи, їх розмір обґрунтований, підтверджений відповідними доказами та пропорційний до предмета спору, результат вирішення справи має значення для позивача суд вважає, що зазначені витрати покладаються на відповідачаів і підлягають стігненню на користь позивача в рівних частках.

Керуючись п.5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" та керуючись ст. 13, 16, 319, 376, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 258-265, 268 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительку АДРЕСА_1 усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , у користуванні будинковолодінням АДРЕСА_1 шляхом демонтажу за власний рахунок септика/вигрібу, розміщеного на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати: 1152,6 грн. судового збору, 9575,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.12.2025 р.

Суддя: Третьякова І. В.