Провадження № 2/761/7708/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Власенко В.С.,

за участі представника позивача: Зіміна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення грошових коштів недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2025 року до суду надійшла зазначена позовна заява в якій позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача нараховану та невиплачену пенсію у розмірі 344568,01 грн. що належала ОСОБА_2 .

Вимоги позову обгрунтовані тим що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2022 у справі № 640/27013/21 було задоволено позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2 з 25.06.2021; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно з частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 25.06.2021.

Рішення набрало законної сили 24 березня 2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15.01.2024 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серія НОМЕР_1 .

З метою прийняття спадщини позивач подав заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якименко В.О.

22 серпня 2024 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О. за реєстровим №79, спадкова справа № 7/2024, відповідно до якого Позивач є єдиним спадкоємцем майна свого батька ОСОБА_2 , при цьому спадщина, на яку було видане вказане свідоцтво про право на спадщину за законом складається з суми нарахованої згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2022 (cправа № 640/27013/21), але не виплаченої пенсії у сумі 344568,01 грн.

27 лютого 2025 року Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про виплату йому суми пенсії, які залишилися недоодержаними у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у сумі 344568,01 грн. на виконання вказаного рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2022 у справі № 640/27013/21.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 08.04.2025 № 16002-12903/П-02/8-2600/25 відмовлено Позивачу в її задоволенні, обгрунтувавши це необхідністю звернення до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві для заміни сторони виконавчого провадження та прийняття до обліку вищевказаного рішення суду.

Однак Позивач не погоджується з відмовою відповідача та зазначає, що враховуючи положення статей 316, 328, 1216, 1219, 1227 ЦК України, статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», діючу судову практику Верховного Суду, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень і необхідності заміни сторони виконавчого провадження.

А тому оскільки позивач позбавлений можливості отримати в порядку спадкування вищевказані нараховані пенсійні виплати, для захисту порушеного права звернувся до суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не надходив.

А тому, враховуючи положення статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторони, яка не з`явилась в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2022 у справі № 640/27013/21 було задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2 з 25.06.2021; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно з частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 25.06.2021 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106087632).

Рішення набрало законної сили.

ОСОБА_2 є батьком Позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

22 серпня 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко В.О. видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №79 відповідно до якого Позивач є спадкоємцем майна свого батька ОСОБА_2 , при цьому спадщина, на яку було видане вказане свідоцтво складається з нарахованої згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2022 (cправа № 640/27013/21), але невиплаченої пенсії у сумі 344568,01 грн. Право власності померлого на вказані грошові кошти підтверджується довідкою №2600-0502-8/98321, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві 13.05.2024 року.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 08.04.2025 №16002-12903/П-02/8-2600/25 Відповідач відмовив Позивачу у виплаті вищевказаної суми на його заяву, обгрунтувавши це необхідністю звернення до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві для заміни сторони виконавчого провадження та прийняття до обліку вищевказаного рішення суду.

Суду не надано доказів щодо відкриття за життя ОСОБА_2 виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного рішення адміністративного суду.

Єдиний державний реєстр судових рішень також не містить відповідних ухвал суду щодо заміни стягувача у справі №640/27013/21.

У постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі №805/2628/18-а Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/ триваючому виконавчому провадженні. До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Отже, за правовим висновком Верховного Суду вказане процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28.11.2023 у справі №420/244/20 та від 05.12.2023 у справі №420/18164/21.

Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю cум пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2022 року у справі № 640/27013/21, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у м.Києві призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, однак вказана сума пенсії, що належала батьку позивача залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у відповідності до Свідоцтва про права на спадщину за законом, а тому заявлена ним вимога про стягнення грошових коштів підлягає задоволенню.

На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 76-81, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, адреса: м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16) про стягнення грошових коштів недоотриманої пенсії в порядку спадкування - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 344 568 (триста сорок чотири тисячі п`ятсот шістдесят вісім) гривень 01 копійка) та 1211,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Притула