Провадження №2/932/2622/25
РІШЕННЯ

іменем України

08.12.2025 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень У Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Сьома дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в обґрунтування якого вказала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 .

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта вбачається накладений арешт за реєстраційним номером 3261984, зареєстрований Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою 26.05.2006. Підставою обтяження стала ухвала б/н від 25.05.2006 Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В цій справі відповідачем є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , однак арешт накладений щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з адресою реєстрації: АДРЕСА_3 .

Власники квартири за адресою: АДРЕСА_3 , не є боржниками та не мають жодного виконавчого провадження відносно них, тобто зазначене обтяження квартири є помилково накладеним.

Оскільки цей арешт порушує право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивач як довірена особа ОСОБА_3 та опікун ОСОБА_2 просить зняти арешт з належної їм квартири.

Відповідачем Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) 27.10.2025 подано суду відзив на позовну заяву про невизнання позовних вимог та проханням відмовити в задоволенні позову.

Треті особи письмових пояснень (заперечень) суду не надіслали, про позицію у справі не повідомили.

Клопотань учасників справи про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило.

ІІ. Процесуальні дії у справі

29.07.2025 ухвалою суду відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін її з розглядом за наявними в справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь протягом днів, що залишились з моменту отримання відповіді на відзив до початку розгляду справи по суті. Третім особам роз`яснене право подати пояснення (заперечення) щодо позову протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали та десяти днів з дня отримання відзиву.

Відзив відповідача надійшов до суду через систему Електронний суд 27.10.2025.

Вирішуючи питання про прийняття відзиву відповідача, суд зазначає, що копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 29.07.2025 отримана відповідачем 30.07.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету.

Даною ухвалою судом встановлений строк для подання відповідачем відзиву на позов 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Оскільки копія ухвали суду отримана відповідачем 30.07.2025, строк на подання відзиву 15.08.2025.

Разом із тим, відзив сформований представником відповідача в системі Електронний суд 27.10.2025, тобто більше ніж через два місяці після закінчення строку на його подання.

За положеннями частин першої та другої ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного суд залишає без розгляду поданий відповідачем відзив.

Відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є представником ОСОБА_3 на підставі довіреності, посвідченої 13.09.2023 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С. та дійсною до 13.09.2028 (реєстровий №718). Цією довіреністю ОСОБА_1 уповноважена управляти та розпоряджатися нерухомим майном, належним ОСОБА_3 , в тому числі й квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.11.2023 у справі №175/2316/22, яке набрало законної сили 26.12.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнана недієздатною, над нею встановлено опіку та її опікуном призначено ОСОБА_1 , строк дії рішення встановлений на два роки з дня набрання рішенням законної сили, тобто до 26.12.2025.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_5 (рос.) та ОСОБА_6 (рос.) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1997, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів в м. Дніпропетровську згідно з розпорядженням (наказом) від 23.10.1997 №2/2303-97, право власності зареєстроване у МБТІ, реєстровий номер у книзі 331п-11.

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №357415526 від 07.12.2023) квартира АДРЕСА_1 , належна ОСОБА_2 , обтяжена арештом, накладеним 26.05.2006 Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н від 25.05.2006 Бабушкінського районного суду.

На звернення позивача від 28.02.2024 Сьома дніпровська державна нотаріальна контора повідомила листом від 26.03.2024 №127/01-16, що документи щодо накладення арешту на вищевказану квартиру в архіві нотаріальної контори відсутні.

20.05.2025 відповідач на звернення позивача листом повідомив, що 26.05.2006 Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було отримане рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2006 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за яким накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1987, та на інше нерухоме майно, про що у реєстрі для реєстрації заборон відчуження житлових будинків, квартир та іншого нерухомого майна та арештів, накладених судовими та слідчими органами, зроблено запис №157, відповідну інформацію внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. На цей час в нотаріальній конторі відсутня інформація про скасування судом вищевказаної ухвали суду від 25.05.2006, припинення арешту можливе лише на підставі відповідного рішення суду.

Зі змісту заочного рішення від 07.06.2006 Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №2-2273/06 вбачається, що цим рішенням стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 22514,97 грн та судові витрати. Рішення набрало законної сили 20.06.2006 та його оригінал зберігається в архіві суду.

При цьому ухвала суду від 25.05.2006 про накладення арешту відсутня, оскільки цивільна справа №2-2273/06 наразі є утилізованою за закінченням строку зберігання.

ІV. Оцінка суду

Положення ст.41 Конституції України гарантують заборону протиправного позбавлення права власності.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України).

Отже, накладення арешту на майно ОСОБА_2 обмежує її законні права як власника щодо вільного користування та розпорядження своїм майном.

Вирішуючи питання щодо зняття арешту, суд керується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ, який є чинним на час розгляду справи.

Статтею 59 цього Закону визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі наведений вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняттям арешту.

За цією нормою особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Частина п`ята ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Дослідженими у справі доказами встановлено, що відповідачем у цивільній справі №2-2273/06, в межах якої були забезпечені вимоги позивача ОСОБА_4 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, підопічною позивача ОСОБА_7 є ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , і вона не є стороною у цивільній справі №2-2273/06, в якій була арештована належна їй квартира.

Судом встановлено на підставі відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, що ОСОБА_2 не була та не є боржником у будь-яких виконавчих провадженнях, отже, арешт на належну їй квартиру накладений у справі №2-2273/06 помилково; і у зв`язку з перебуванням майна під арештом позивач як опікун власника майна позбавлена можливості належним чином та в повному обсязі розпоряджатись майном в інтересах власника.

Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, неможливість зняття такого арешту в позасудовому порядку, оскільки позивач в іншій спосіб, окрім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити порушене право власника майна не може, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та необхідність захисту права ОСОБА_2 шляхом зняття арешту з майна

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,178,258,259,263-265,279,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21-а, код за ), треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56, код за ), Сьома дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області (м. Дніпро, вул. Бандери Степана, 43а, код за ), про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 26.05.2006 за №3261984 реєстратором Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н від 25.05.2006 Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, припинивши його дію.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлене 08.12.2025.

Суддя: В.С. Салькова