Справа № 638/9876/23
Провадження № 2-др/638/94/25

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2025 року м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Яковлевої В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивачів адвоката Максима Вікторовича Стрикаля про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Шоста Харківська міська нотаріальна контора, про визнання права власності на частину автомобіля в порядку компенсації та грошових вкладів,
10 листопада 2025 року до суду звернувся представник позивачів адвокат Максим Вікторович Стрикаль із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Шоста Харківська міська нотаріальна контора, про визнання права власності на частину автомобіля в порядку компенсації та грошових вкладів.
Заява обґрунтована тим, що 03 листопада 2025 року Шевченківським районним судом м. Харкова ухвалено рішення у цивільній справі № 638/9876/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Шоста Харківська міська нотаріальна контора, про визнання права власності на частину автомобіля в порядку компенсації та грошових вкладів.
Під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, які понесли позивачі під час розгляду справи, а саме на надання правничої допомоги.
У зв`язку із цим зазначив, що позивачами було понесено судові витрати за надання професійної правової (правничої) допомоги в сумі 20 000,00 грн по 10 000,00 грн кожна, що підтверджується відповідними доказами, доданими до матеріалів справи.
Враховуючи вищевикладене, просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати у вищевказаному розмірі.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, місце та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином у встановленому чинним законодавством порядку.
Жодних заяв та клопотань з процесуальних питань, зокрема про відкладення розгляду справи, а також заперечень, заяв про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, до суду не подали.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2025 року Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Шоста Харківська міська нотаріальна контора, про визнання права власності на частину автомобіля в порядку компенсації та грошових вкладів задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошову компенсацію у розмірі 63 983,33 грн. вартості належної їй 1/6 частки у спадковому майні - транспортного засобу марки TOYOTA Prius, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , сірого кольору
Стягнуто з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , грошову компенсацію у розмірі 63 983,33 грн. вартості належної їй 1/6 частки у спадковому майні - транспортного засобу марки TOYOTA Prius, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , сірого кольору.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 судові витрати в розмірі 2147,20 грн.
01.08.2023 адвокат Стрикаль М.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №5471 від 24.04.2019, з однієї сторони, та ОСОБА_4 з іншої сторони, уклали договір про надання правової допомоги.
Згідно п. 6.1 даного договору адвокат має право на отримання гонорару у звязку з виконанням доручення клієнта у порядку, встановленому цим договором. Розмір гонорару визначається додатковим договором до цього договору.
Відповідно до Акту від 07.11.2025 до договору про надання правової допомоги від 07.11.2025 адвокатом надано такі види правової допомоги:
- надання юридичної консультації - 1 год;
-складання та подання до суду позовної заяви 6 год;
- складання та подання до суду клопотання про витребування доказів у цивільній справі №638/9876/2 1 год;
- складання та подання до суду клопотання про збільшення позовних вимог у цивільній справі №638/9876/23 -1,5 год;
-представлення інтересів клієнта у цивільній справі №638/9876/23 -4,5 год.
Разом з тим, 01.08.2023 адвокат Стрикаль М.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №5471 від 24.04.2019, з однієї сторони, та ОСОБА_1 з іншої сторони, уклали договір про надання правової допомоги.
Згідно п. 6.1 даного договору адвокат має право на отримання гонорару у звязку з виконанням доручення клієнта у порядку, встановленому цим договором. Розмір гонорару визначається додатковим договором до цього договору.
Відповідно до Акту від 07.11.2025 до договору про надання правової допомоги від 07.11.2025 адвокатом надано такі види правової допомоги:
- надання юридичної консультації - 1 год;
-складання та подання до суду позовної заяви 6 год;
- складання та подання до суду клопотання про витребування доказів у цивільній справі №638/9876/2 1 год;
- складання та подання до суду клопотання про збільшення позовних вимог у цивільній справі №638/9876/23 -1,5 год;
-представлення інтересів клієнта у цивільній справі №638/9876/23 -4,5 год.
Разом з тим, 27.11.2025 представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Сергій Анатолійович Овсяник через систему «Електронний суд» подав заяву про зменшення витрат позивачів на професійну правничу допомогу, яке мотивоване тим, що при поданні заяви про збільшення позовних вимог позивачами зазначався орієнтовний розмірі судових витрат і було заявлено по 5000 грн. При цьому вказав, що в даному випадку співмірною була б компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу по 3000,00 грн на користь кожного позивачів.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення.
Згідно з положеннями статей 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до позиції Верховного Суду від 09 червня 2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15 квітня 2020 року по справі № 199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Насамкінець варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У свою чергу, в постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 Верховний Суд вказав, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
У процесі вирішення питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатами розгляду спору, бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого «гонорару успіху», для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.
Суд звертає увагу на те, що частина з наданих послуг, перелічена адвокатом не може бути віднесена до правничої допомоги, з огляду на наступне.
Суд вважає, що консультація клієнта з питань, повязаних з визнанням права власності в порядку спадкування за законом на частину автомобіля в порядку компенсації та грошових вкладів за позовом є невід`ємною частиною складання та подання позовної заяви і можуть мати місце виключно на стадії підготовки позовної заяви.
Так, згідно з п. 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У п. 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлено: представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Чинне цивільне - процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Отже, правовий аналіз, вивчення документів, консультація клієнта, вартість яких не є документально підтвердженою належним чином, не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
А тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Верховний Суд у постанові від 02.06.2022 у справі №160/6899/20 зазначив про те, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 у справі 607/4341/20).
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу, а також пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат.
ОСОБА_5 зазначив, що гонорар фіксовано складає 10 000,00 грн за 14 годин проведеної роботи.
Водночас, суд вважає, що надання юридичної консультації клієнту за позовом є невід`ємною частиною складання та подання позовної заяви.
Також суд виходить з того, що справа є складною, розглянута в порядку загального позовного провадження, згідно матеріалів справи представник позивачів брав участь у судових засіданнях 15.10.2024, 09.12.2024, 14.04.2025, 27.10.2025, що підтверджується протоколами судового засідання.
Враховуючи викладене, зважаючи на складність справи, яка розглядалася в порядку загального позовного провадження з 15 серпня 2023 року, зокрема, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг, та час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також, оцінивши співмірність витрат зі складністю предмета спору, виходячи із критеріїв розумності та пропорційності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8928,57 грн за 12,5 годин роботи (надання послуг) кожній позивачці (10 000 грн*12,5 год./14 год.)
Суд не погоджується з доводами представника відповідача, що при поданні заяви про збільшення позовних вимог позивачами зазначався орієнтовний розмірі судових витрат і було заявлено по 5000 грн, а тому співмірною була б компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу по 3000,00 грн на користь кожного позивачів, зважаючи на наступне.
У відповідності до вимог стаття 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією.
Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
За таких обставин, дослідивши докази понесених судових витрат, надані представником позивачів, які були подані у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку, що розмір витрат в розмірі 8928,57 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь кожного з позивачів, та підлягає розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Таким чином суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 8928,57 грн є обґрунтованими, адекватним та є співмірним із рівнем складності справи та витраченим адвокатом часом, у зв`язку з чим вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 141, 270, 354 ЦПК України, суд
Заяву представника позивачів адвоката Максима Вікторовича Стрикаля про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Шоста Харківська міська нотаріальна контора, про визнання права власності на частину автомобіля в порядку компенсації та грошових вкладів задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8928 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 57 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8928 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 57 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідачка: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Повний текст додаткового судового рішення складено 05 грудня 2025 року.
Суддя В. М. Яковлева