Справа № 214/8853/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження цивільну справу №214/8853/25 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Представники: від позивача Попов Є.В.,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 01.09.2025 (зареєстровано 05.09.2025), в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №002/12165723-СК_SB від 19.10.2021 станом на 02.05.2025 у загальному розмірі 74 382 грн. 51 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 49 990 грн. 17 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 24 392 грн. 34 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 19.10.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/12165723-СК_SB, підписанням якого позичальник акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», що розміщена на веб-сайті банку, та беззастережно приєднався до умов договору. До заяви на укладення договору банк відкрив на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок у гривні за № НОМЕР_1 , за яким було встановлено кредитний ліміт в межах максимальної суми загального ліміту кредитування за обраним клієнтом продуктом, що складає 200 000 грн., та надано кредитні кошти у сумі 50 000 грн. 00 коп. на умовах сплати процентів за користування ними за ставкою 43,96% річних, строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі та узгодженому сторонами порядку, підтвердженням чому є виписка по рахунку. Натомість ОСОБА_1 в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав належним чином, в результаті чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 74 382 грн. 51 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 49 990 грн. 17 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 24 392 грн. 34 коп. З огляду на те, що позичальник наявну заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не погашає, а звернення банку з цього приводу ігнорує, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Відповідач ОСОБА_1 правом на подання відзиву на позов не скористався, будучи обізнаним стосовно перебування справи на розгляді суду.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 19.10.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» як банком та ОСОБА_1 як клієнтом було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/12165723-СК_SB шляхом підписання заяви-договору, паперова копія якої додана до позовної заяви, за допомогою власноручного цифрового підпису.

Відповідно до п.1 заяви-договору, ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», ОСОБА_1 просив банк відкрити йому поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на його ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку MasterCard World та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 50 000 грн. 00 коп., зі строком користування 12 місяців, шляхом кредитування поточного рахунку або на суму, вказану в Мобільному додатку в подальшому при встановленні кредитного ліміту в період дії поточного рахунку.

Підписанням заяви-договору, ОСОБА_1 акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розміщену на сайті банку за адресою https://tascombank.ua/, і беззастережно приєднався до умов останнього. Згоден, що дана заява-договір, а також Тарифи банку є невід`ємними частинами ДКБО. Підписанням заяви-договору, він підтвердив, що ознайомлений з умовами ДКБО, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у Мобільному додатку,вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

До заяви на укладення договору банк відкрив на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок у гривні за № НОМЕР_1 , за яким було встановлено кредитний ліміт в межах максимальної суми загального ліміту кредитування за обраним клієнтом продуктом, що складає 200 000 грн., та надано кредитні кошти у сумі 50 000 грн. 00 коп. на умовах сплати процентів за користування ними за ставкою 43,96% річних, строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією.

Як вбачається з п.29 заяви-договору, ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (буквенно-цифрового вираження), для створення удосконаленого електронного підпису, та підтвердив, що створений удосконалений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення, буде мати рівнозначні юридичні наслідки з накладенням його власноручного підпису на правочини та документи, складені на паперових носіях.

Своїм підписом в заяві-договорі відповідач підтвердив, що ознайомлений зі змістом зазначеного договору та його умовами. Наявність підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд зауважує, що без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без вчинення відповідачем у відповідній послідовності дій за встановленим в АТ «ТАСКОМБАНК» алгоритмом договір не був би укладений. Зазначений висновок відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом в постановах від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.03.2023 у справі №640/7029/19.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про доведеність факту існування між сторонами договірних відносин.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України, невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст.77-80 ЦПК України).

Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, свої зобов`язання перед ОСОБА_1 кредитор АТ «ТАСКОМБАНК» виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі кредитного ліміту 50 000 грн. 00 коп., що підтверджується виписками по особовому рахунку позичальника за період з 19.10.2021 до 02.05.2025. Із наданої банком виписки, що є первинним бухгалтерським документом, слідує, що видача відповідачеві кредитних коштів дійсно мала місце, відповідач здійснював активне користування ними та їх фактичне використання у готівковий або безготівковий спосіб, здебільшого проводячи операції з купівлі в торгово-сервісній мережі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення.

За результатами розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №002/12165723-СК_SB від 19.10.2021 станом на 02.05.2025 у загальному розмірі 74 382 грн. 51 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 49 990 грн. 17 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 24 392 грн. 34 коп.

Аналізом розрахунку заборгованості судом встановлено, що відповідач здійснював платежі, однак в подальшому сплачені кошти частково використовував, проводячи фактично оборот коштів по рахунку без реального погашення тіла кредиту, окрім як з частковим погашенням нарахованих процентів за користування кредитними коштами. За наданим розрахунком, кредитором нараховані проценти в межах строку дії кредитного договору та за узгодженою сторонами процентною ставкою, з урахуванням здійснених відповідачем платежів.

У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Беручи до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, та провівши перевірку наданого позивачем розрахунку, суд доходить висновку, що заборгованість в загальному розмірі 74 382 грн. 51 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 49 990 грн. 17 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 24 392 грн. 34 коп. розрахована арифметично вірно у чіткій відповідності з умовами договору та з урахуванням усіх здійснених відповідачем платежів.

Оскільки жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості матеріали справи не містять, враховуючи обґрунтованість та доведеність заявленого боргу, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК», які є доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором №002/12165723-СК_SB від 19.10.2021 станом на 02.05.2025 у загальному розмірі 74 382 грн. 51 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить з ухвалення рішення на користь позивача, а тому понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача АТ «ТАСКОМБАНК». Вимог про відшкодування інших процесуальних витрат не заявлено.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №002/12165723-СК_SB від 19.10.2021 станом на 02.05.2025 у загальному розмірі 74 382 грн. 51 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 49 990 грн. 17 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 24 392 грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» 2 422 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати ухвалення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАСКОМБАНК», , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду складено та підписано 08.12.2025.

Суддя О.І. Євтушенко