Дата документу 04.02.2025Справа № 554/5804/23
Провадження № 2/554/727/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючий суддя: Сініцин Е.М.,

при секретарі: Кувіти М.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Кізіма Вікторія Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Кізіма Вікторія Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява обґрунтована тим, що він - ОСОБА_1 , є двоюрідним онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , по лінії його бабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя двоюрідна бабуся - ОСОБА_3 склала заповіт, який був посвідчений 14 червня 2016 року державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 791 (бланк НВТ 098084).

Він неодноразово відвідував ОСОБА_3 за її життя за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , але вона так і не сказала йому що склала заповіт, де одним зі спадкоємців зазначила його ОСОБА_1 ..

Згідно вказаного заповіту, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві власності частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 номер сімнадцять заповіла так: сину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - 2/3 (дві третіх) частки, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - 1/3 (одну третю) частку.

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 відкрилась спадщина на її спадкове майно, зокрема, на частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки, виданої Першою полтавською державною нотаріальною конторою №164/02-14 від 15.04.2022, слідує, що «23 березня 2021 року відкрито спадкову справу №40/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 1934 року народження, яка постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцями за заповітом, є: син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інформація про інших спадкоємців станом на 15.04.2022 року, згідно матеріалів спадкової справи відсутня, будь-які інші заяви не надходили.».

Відповідач ОСОБА_2 , після смерті своєї матері ОСОБА_3 , почав одноособово користуватися частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 де перед смертю проживала його мати, тому він вважав, що його двоюрідна бабуся йому нічого не заповіла, про заповіт він нічого не знав до того, як отримав позов з додатками по справі №554/10414/22 та побачив серед копій документів доданих до позову копію заповіту, у якому вказано його.

Відповідач про наявність заповіту йому нічого не говорив, як і, більш за все, не повідомив нотаріусу про місце проживання позивача щоб останній міг його закликати до спадкування.

Більше того, про недобросовісність ОСОБА_2 , який знав про заповіт, але йому нічого не сказав, свідчить його розмова з матір`ю позивача приблизно в жовтні 2022 року, в якій він сказав що звернувся до суду щодо спадкування частини спірного будинку після померлої ОСОБА_3 , при цьому зауважив, що, він проконсультувавшись з адвокатом знає що позивачу нічого не світить, тобто з цієї розмови мати позивача зробила висновки що на позивача так і не було складено заповіт померлою, зважаючи на такі обставини, мати позивача не приділила особливої уваги цій розмові та не повідомляла йому деталі розмови з ОСОБА_5 .

Слід наголосити на тому, що дядько ОСОБА_2 з такою розмовою звернувся до матері позивача, а не до нього, хоча вказана справа як з`ясувалось стосувалась позивача, а не його матері.

Статтею 1265 ЦК України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Він - ОСОБА_1 , як двоюрідний онук ОСОБА_3 , належить до родичів четвертого ступеня споріднення.

Таким чином, враховуючи положення ч.1 ст.1235 та ч.1 ст.1261 ЦК України, позивач - ОСОБА_1 , є спадкоємцем як за заповітом, так і п`ятої черги за законом, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 двоюрідної бабусі ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори Кізіми В.В. (м. Полтава, вул. Гоголя, 11) від 08.06.2023 року за вих. № 405/02-31, відмовлено ОСОБА_1 - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - 1/3 частку від належної спадкодавцю частки житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що спадщину, ОСОБА_1 не прийняв, і пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Крім того, нотаріусом позивачу не було роз`яснено можливість звернутись до суду з відповідною позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Нотаріус його також не повідомив про наявність заповіту, хоча відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Отже, нотаріус, при звернені спадкоємця та відкриті спадкової справи зобов`язаний: - перевірити наявність раніше заведеної спадкової справи; - перевірити наявність спадкового договору та заповіту; - уточнити у заявника місце проживання або роботи інших спадкоємців зазначених в заповіті (інформацію про яких відомо); - повідомити (поштою, телефоном та ін. або шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі) всіх спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.

Шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 сплинув 05 серпня 2021 року, а із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори він звернувся у травні 2023 року, оскільки після отримання позову з додатками по справі № 554/10414/22, він намагався додзвонитися до нотаріуса в якого була заведена спадкова справа, щоб записатися для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки постійно працює, наприклад у травні мав 4 дні вихідних, але на телефонні дзвінки ніхто не відповідав, тому у травні 2023 року, він без запису прийшов за місцем знаходженням Першої полтавської державної нотаріальної контори, де у нього взяли документи та призначили запис на 8 червня 2023 року, де йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 405/02-31 від 08.06.2023.

Він не міг звернутися до суду за відсутності постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Він дійсно пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 з поважної причини, оскільки не був обізнаним про наявність заповіту. Так, про наявність заповіту, складеного померлою за життя він не знав ні на момент його складання, ні на час смерті заповідача. Про існування вказаного заповіту йому стало відомо лише після отримання копії позову з додатками по справі №554/10414/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про визначення розміру часток співвласників та визнання права власності на спадкове майно, яка перебуває в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави, так, серед копій документів виявлено копію заповіту, посвідченого 14 червня 2016 року державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 791, у якому одним із спадкоємців спадкового майна значуся я, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на те, що законодавством не визначено поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а тому поважність повинна визначатися, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, він вважає, що ним надано належні та допустимі докази на підтвердження об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що поважною причиною пропуску строку є, зокрема необізнаність спадкоємця про наявність заповіту.

Він вказує, що іншим спадкоємцем за вищезазначеним заповітом, який прийняв спадщину є ОСОБА_2 , а тому належним Відповідачем у справі є ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, позивач просить суд визначити йому - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Полтаві, Полтавська область, Україна протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 липня 2023 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Висота Ірина Анатоліївна позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач та його представник адвокат Бибик В.А. у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на надані суду письмові пояснення, в яких викладено, що ОСОБА_1 не проживав разом зі спадкодавцем, повинен був подати до нотаріуса в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, однак, всупереч ст. 1270 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а не з заявою про прийняття спадщини. Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину не підмінює собою подання заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_1 не звертався, як це закріплено в ч.2 ст.1272 ЦК України, з письмовою заявою до іншого спадкоємця ОСОБА_2 за отримання його згоди на подачу заяви про прийняття спадщини. Крім того, вказує на практику Верховного Суду від 16.08.2023 року по справі №638/16540/20, в якій зазначено, що «.. відсутнє логічне пояснення того, чому незнання про заповіт є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а незнання про подію, яка взагалі є підставою для спадкування як за заповітом, так і за законом ні… Об`єктивні, непереборні або істотні труднощі можуть виникати у спадкоємця, який знає про факт смерті спадкодавця, у зв`язку з чим знає (має знати) про наявність у нього певного строку для прийняття його спадщини, але зіштовхнувся з певними обставинами, які йому заважають це зробити. У цьому випадку суд оцінює характер цих обставин. Незнання ж про смерть спадкодавця це не факт, який підтверджує відповідні труднощі, а факт, який за своєю суттю вказує на неможливість подання заяви про прийняття спадщини до моменту, коли особа дізнається про смерть спадкодавця».

Представник відповідача вказував, що незнання про існування заповіту не може слугувати поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач, після смерті спадкодавця не вчинив жодних дій щодо звернення до органів нотаріату з приводу подання заяви про прийняття спадщини за законом чи заповітом, що свідчить про відсутність у позивача відповідного волевиявлення. Об`єктивних причин, які цьому перешкоджали немає. Визначена позивачем дата проінформованості про наявність заповіту при розгляді цивільної справи №554/10414/22 не є поважною причиною, оскільки він як спадкоємець за законом мав можливість подати відповідну заяву у визначений законом строк.

З огляду на викладене, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката Висоту І.А., відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Бибика В.А., дослідивши надані належні та допустимі докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ч.1 ст.82 ЦПК України закріплено - Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Сторонами визнаються обставини родинних відносин, черговість спадкування, факт смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , належність спадкового майна - частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 номер сімнадцять, тому вони не підлягають доказуванню і вважаються судом встановленими.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд вважає, що позивач повинен довести обставини, на які він наголошує в позовній заяві - поважність причин пропуску звернення до нотаріуса для прийняття спадщини, в зв`язку з чим його право підлягає захисту.

Досліджуючи надані позивачем докази, суд встановив, що ОСОБА_3 склала заповіт, який був посвідчений 14 червня 2016 року державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 791 (бланк НВТ 098084), що підтверджується копією вказаного заповіту.

Згідно вказаного заповіту, ОСОБА_3 належну їй на праві власності частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 номер сімнадцять заповіла: сину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - 2/3 (дві третіх) частки, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - 1/3 (одну третю) частку.

З копії Довідки, виданої Першою полтавською державною нотаріальною конторою №164/02-14 від 15.04.2022, державним нотаріусом ПМНО Махринською О.В., вбачається, що «23 березня 2021 року відкрито спадкову справу № 40/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 1934 року народження, яка постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкоємцями за заповітом, є: син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; інформація про інших спадкоємців станом на 15.04.2022 року, згідно матеріалів спадкової справи відсутня, будь-які інші заяви не надходили.

Позивач, маючи намір отримати спадщину за вищевказаним заповітом, звернувся до Першої Полтавської державної нотаріальної контори із заявою від 06.06.2023 року про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову, що підтверджується наданою суду копією Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 червня 2023 року №405/02-31.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 спадщину не прийняв, оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України строк не подав заяву про вступ у спадщину та не подав документів, що підтверджують факт проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач на обґрунтування поважності причин пропущеного строку для подання заяви про прийняття спадщини вказує на необізнаність про існування заповіту від 14 червня 2016 року, що посвідчений державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 791 (бланк НВТ 098084), а також того, що помилково вважав, що бабуся йому нічого не заповіла, а відповідач про наявність заповіту не повідомив.

Нотаріус, в порушення ст.63 Закону України «Про нотаріат», отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, також його не повідомив.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в даній справі підлягають встановленню - поважність причин пропуску строку з заявою про прийняття спадщини, встановлення дати, з якої спадкоємиць дізнався про свої право на спадщини, а також дослідження дій, які він зробив для прийняття спадщини.

Встановлюючи наявність чи відсутність поважності причин пропуску строку з заявою про прийняття спадщини, суд досліджує докази та аналізує обставини, що передували складанню заповіту.

Так, позивач ОСОБА_1 в позовній заяві виклав, що будинок будувався ні ОСОБА_3 , яка після набуття нею на нього права власності, сама запропонувала скласти заповіт та визнати за позивачем право на частку.

Крім того, відповідач вказував, що його мати - ОСОБА_3 вже вдруге складала заповіт, оскільки перший скасувала зі своїх міркувань. Про обидва заповіту знала мати позивача, з якою ОСОБА_1 в добрих стосунках. Також зазначив, що він їздив до матері позивача, щоб забрати документи для приватизації будинку, це було ще за життя ОСОБА_3 , і у папці бачив копію заповіту.

Зі Спадкової справи №40/2021 вбачається, що ОСОБА_3 складала перший Заповіт ще 03.12.2013 року, яка відмінила новим Заповітом від 14.06.2016 року, тобто обставини вказані відповідачем відносно складання двох Заповітів підтверджені належними доказами.

Свідок ОСОБА_7 , в судовому засіданні, пояснив, що ОСОБА_3 була релігійною, відкритою, нічого не приховуючею людиною, тому давала читати йому складений вдруге заповіт. Перший заповіт вона скасувала, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 скоював протизаконні дії. ОСОБА_3 повідомляла йому, що їздила до матері позивача показати заповіт, тому вважає, що позивач знав про нього. ОСОБА_1 , після початку бойових дій, тривалий час приховувався від ТЦК в будинку АДРЕСА_1 , тобто будинком користувався не лише ОСОБА_2 ..

Суд вважає, що сам позивач вказав, що будинок будувався ні спадкодавцем ОСОБА_3 , вона сама забажала скласти на його ім`я заповіт, про що він знає зі слів своєї матері, заповіт був складений вже вдруге, тобто і про перший заповіт знала мати позивача і навіть знали сусіди, ОСОБА_2 розмовляв з його матір`ю про подачу позову до суду відносно спадкового майна, все це підтверджує, що ОСОБА_1 спілкувався зі своєю матір`ю з приводу будинку та прав на нього.

А враховуючі, що позивачем надані: Свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.08.1999 року, Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19.08.2015 року справа №554/7737/15-ц, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №173905912 та №173906862, які стосуються житлового будинку АДРЕСА_1 , а також прав рідного брата позивача ОСОБА_6 , суд вважає, що інтерес в родині до будинку був завжди, позивач не міг не знати про існування заповіту, за життя ОСОБА_3 та одразу після її смерті.

Причина поважності пропуску строку ОСОБА_1 для прийняття спадщини не знайшла підтвердження.

Зазначення позивача про те, що він дізнався про заповіт коли отримав документи при розгляді цивільної справи №554/10414/22 також не підтверджено, оскільки позивачем навіть не долучений доказ на підтвердження своїх слів.

Більш того, позивач є спадкоємцем п`ятої черги, він знав про дату смерті ОСОБА_3 , але не здійснив дій для прийняття спадщини в визначені законодавством строки як спадкоємець за законом.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що ОСОБА_1 навіть на цей час, не вчинив жодних дій щодо звернення до органів нотаріату з приводу подання заяви про прийняття спадщини за законом чи заповітом. Звернення з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, не підмінює собою подання заяви про прийняття спадщини.

А також, ОСОБА_1 не звертався до ОСОБА_2 , який прийняв спадщини, за письмовою згодою, як це передбачено ч.2 ст.1272 ЦК України.

Посилання ж позивача на порушення нотаріусом ст. 63 Закону України «Про нотаріат» суд не приймає до уваги, оскільки, законність Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 червня 2023 року № 405/02-31 не є предметом спору в цій справі.

За таких обставин, суд вважає, що позов подано необґрунтовано, позивач не довів доказами свою необізнаність відносно існування заповіту, не довів дати коли дізнався про заповіт, відповідно, не надав доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, тому в позові необхідно відмовити.

Оскільки в позові відмовлено, то судові витрати не підлягають відшкодуванню, на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 76, 81, 89, 141,263-265,268,300 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Кізіма Вікторія Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа - Державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Кізіма Вікторія Вікторівна, місцезнаходження 36000, м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 11.

Суддя: Е.М. Сініцин.