Номер провадження: 22-ц/813/3755/25
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційну скаргу Одеської міської ради на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Одеська міська рада звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 .

Позивач просив суд:

1) визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з 1/2 частки квартири загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 14703065);

2) визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з 1/2 частки квартири загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого після набрання ним законної сили воно є підставою для державної реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради права власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 15 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5 . На день смерті ОСОБА_5 разом із нею у квартирі був зареєстрований її син ОСОБА_3 , отже він є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті матері.

Також позивач вказує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті їхньої матері - ОСОБА_5 та частки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спадковому майні є рівними - по 1/2 частки кожної з квартир, які входять до складу спадщини, однак, спадкоємці отримати свідоцтва про право на спадщину не встигли у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Позивач вказував, що у лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Одеської міської ради про встановлення факту прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті її матері - ОСОБА_5 і визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини - ОСОБА_4 на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (справа № 521/3506/23).

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 11.04.2023 року № 72112106 відсутня інформація про складені спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповіти/спадкові договори. 05.10.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 . Постановою державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса Михальової Лідії Іванівни від 04.11.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем.

Позивач вказує, що зважаючи на викладене та враховуючи приписи ст. 1277 ЦК України, а також відсутність спадкоємців за заповітом та за законом, спадщина після смерті ОСОБА_3 (який, у свою чергу, належним чином прийняв 1/2 частку спадщини після смерті ОСОБА_5 ), підлягає визнанню відумерлою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2024 року у задоволенні позову Одеської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сповіщення сторін та заяви у справі.

Про судове засідання, призначене на 12 листопада 2025 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи, однак у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Також колегія суддів зазначає, що з врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного судового рішення у строки, передбачені національним законодавством, а також застосування стабілізаційних графіків відключення світла, судом апеляційної інстанції було здійснено виготовлення повного тексту судового рішення 09 грудня 2025 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання ухвали суду від 28.11.2023 року Малиновською державною нотаріальною конторою у місті Одесі направлено суду копію спадкової справи №1101/2019 до майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та копію спадкової справи №927/2021 до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії спадкової справи №1101/2019 до майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , окрім ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , 07.07.2021 року до Малиновської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_6 , яка є дочкою ОСОБА_5 . Матеріали спадкової справи не містять доказів усунення ОСОБА_6 від права на спадкування, її відмови від прийняття спадщини, постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Таким чином, судом першої інстанції встановлено наявність ще одного спадкоємця до майна ОСОБА_5 - ОСОБА_6 .

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до глави 86 ЦК України за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Одночасно ЦК України запобігає таким ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад. А тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна (стаття 1277 ЦК України). Тому у разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття у територіальної громади виникає інтерес щодо переходу спадкового майна у власність громади.

Частинами першоютретьою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури (постанови Верховного Суду від 14 лютого 2023 року у справі №712/14171/21, від 25 липня 2023 року у справі №204/3252/21, від 22 квітня 2024 року у справі №205/5655/21, від 17 липня 2024 року у справі №522/1364/20, від 10 липня 2024 року у справі №521/15714/22).

Апеляційним судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 08.04.2017 року складено відповідний актовий запис № 3859 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, що складається з квартир, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 18.04.2006 року серія ЯЯЯ № 282753; АДРЕСА_2 , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Одеській товарній біржі від 14.08.1995 року за№ 9001.

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08.11.2022 №70559530 відсутня інформація про складені ОСОБА_5 заповіти/спадкові договори.

Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.11.2022 року № 70559476, Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою 15.09.2017 року заведено спадкову справу до майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

15 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 була донькою ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 від 16.08.1988 року серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу від 18.11.2014 року серії НОМЕР_3 між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 померла, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 20.09.2019 року складено відповідний актовий запис № 9703 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .

Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ланіної В.І. від 30.11.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 . Нотаріус постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії обгрунтовала неможливістю підтвердити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_5 , а також відсутністю документів, що підтверджують право власності останньої на спадкове майно.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2023 року по справі №521/3506/23 позовну заяву ОСОБА_2 до Одеської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 . Визнано за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 та 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07 листопада 2019 року у зв`язку з ліквідацією Сьомої Одеської державної нотаріальної контори спадкову справу, заведену до майна померлої ОСОБА_5 , передано на зберігання до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса.

07 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 14.08.1991 року серії НОМЕР_5 , його батьками були ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 11.04.2023 року № 72112106 відсутня інформація про складені спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповіти/спадкові договори.

05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса Михальової Л.І. від 04.11.2021 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем.

Таким чином, колегією суддів зазначено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка складається з 1/2 частки квартири загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 14703065), та 1/2 частки квартири загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , ніхто не прийняв.

Посилання суду першої інстанції на те, що встановлено ще одного спадкоємця до майна ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , то колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

07 липня 2021 року (через 4 року після смерті ОСОБА_5 ) до Малиновської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка зазначала, що є донькою ОСОБА_5 . Крім того у заяві вказано, що після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, що складається з 2/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_5 (а.с. 119, т.1).

Також у заяві вказано, що «… як спадкоємець, що на час відкриття спадщини проживала постійно із спадкодавцем, спадщину прийняла і прошу видати мені свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене спадкове майно».

Апеляційний суд звертає увагу, що предметом спору у даній цивільній справі є 1/2 частки квартири загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 14703065), та 1/2 частки квартири загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а не об`єкт нерухомості, який зазначений у заяві ОСОБА_6 (2/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_5 .

Таким чином, посилання суду першої інстанції є неспроможними.

Враховуючи вказане, апеляційний суд доходить висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог Одеської міської ради.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2024 року скасувати.

Постановити у справі нове судове рішення.

Позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з 1/2 частки квартири загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 14703065).

Визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з 1/2 частки квартири загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого після набрання ним законної сили воно є підставою для державної реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради права власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2025 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда