Справа № 497/766/25
Провадження № 2/497/707/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

без участі сторін,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 року представник позивача Скочинська А.А., яка підтвердила свої повноваження довіреністю №0312/24-02 від 03.12.2024 року строком дії до 31.12.2025 року, звернулася шляхом формування документу в системі «Електронний суд» до Болградського районного суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №03.07.2024-100001742 від 03.07.2024 року у розмірі 17 838,00 грн. та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 03.07.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 03.07.2024-100001742. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6 000 грн., строком на 98 днів, зі сплатою фіксованої незмінної процентної ставки у розмір 1,35% за день користування кредитом. Спосіб перерахування позичальником коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11хх-хххх-5772. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором, належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 08.10.2024 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 17 838,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000,00 грн., по процентам в розмірі 7 938,00 грн., по комісії в розмірі 900,00 грн., по неустойці в розмірі 3000,00 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр», у зв`язку з чим представник звертається до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 10.04.2025 року було відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.

23.07.2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача Чаленко І.Д., який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 20.06.2025 року за № 2495, строком до 20.06.2028 року, в якому просить залишити позовні вимоги без задоволення.

Представник відповідача зазначає, що позивачем не надано належних доказів щодо укладення кредитного договору у письмовій формі, а також щодо отримання відповідачем коштів. Він стверджує, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки є результатом дій однієї сторони (банку), що змінює умови кредитування, наданий позивачем розрахунок заборгованості не підтверджує факт наявності цивільно-правових відносин, оскільки є лише калькуляцією, яка не доводить факт проведення фінансових операцій. Документ, який позивач наводить як підтвердження перерахування коштів, не є первинним. Позивач не надав належних і допустимих доказів наявності заборгованості, що є його обов`язком. Зокрема, зазначений номер картки (№ НОМЕР_1 ) не є беззаперечним доказом належності рахунку відповідачу, а відсутність доказів надсилання одноразового ідентифікатора також ставить під сумнів позовні вимоги. Крім того, в кредитному договорі зазначено суперечливі умови щодо строку кредитування: згідно з п. 4 Заяви строк надання кредиту становить 98 днів, але за графіком платежів датою повернення вказано 08.10.2024.

30.07.2025 року представником позивача Ларіоновим К.О., який підтвердив свої повноваження довіреністю № 2705/25-06 від 27.05.2025 року, строком дії до 31.12.2025 року, подано через систему "Електронний суд" відповідь на відзив, в якій представник просить позовні вимоги задовольнити, а відзив на позовну заяву залишити без розгляду.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що відповідач не надав жодного належного доказу, який би стосувався предмету доказування на підтвердження не укладення та не виконання умов кредитного договору.

Відтак між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 03.07.2024р.; 2) подання відповідачем Заявки кредитного договору № 03.07.2024-100001742 кредитної лінії від 03.07.2024; 3) надсилання відповідачем відповіді позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору № 03.07.2024-100001742 від 03.07.2024 року. Таким чином було укладено кредитний договір, що відповідає умовам чинного законодавства.

До суду було надано електронні докази в паперовій формі (роздруківка тексту заявки кредитного договору № 03.07.2024-100001742 від 03.07.2024 року, відповідь позичальника про прийняття пропозиції, підписані одноразовим ідентифікатором Е314, які містять номер особистого електронного платіжного засобу відповідача: 4441-11ХХ-ХХХХ-5772. Таким чином електронний платіжний засіб відповідач зазначав самостійно в системі інша інформація відсутня.

ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи.

16.09.2025 року представник відповідача Чаленко І.Д. надав клопотання про витребування доказів та просив розгляд справи здійснювати у його відсутності задовольнити подане клопотання про витребування у АТ «Універсал Банк» інформацію, що становить банківську таємницю, а саме: інформацію щодо власника банківської картки № НОМЕР_2 , а саме чи належить вона ОСОБА_1 , а також виписку з банківського рахунку ОСОБА_1 щодо надходження коштів в липні 2024 року, яке на підставі ухвали суду від 16.09.2025 року задоволено.

Представник позивача Ларіонов К.О. у відповіді на відзив просить призначений розгляд здійснювати за відсутністю представника позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав заяву від 26.11.2025 року про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) №03.07.2024-100001742 від 03.07.2024 року, шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та заявки від 03.07.2025 року, на таких умовах: сума кредиту 6 000,00 грн.; строк кредиту 98 днів з дати його надання; процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту 15,0 % від суми кредиту та дорівнює 900,00 грн.; також сторони обумовили відповідальність за порушення умов договору позичальником, а саме неустойку в розмірі 60,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконання зобов`язання; а також розмір процентної ставки відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365,0 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми. (а.с.12-16).

Підписавши вказану Заявку одноразовим ідентифікатором Е314, позичальник підтвердив, що йому надано та він отримав інформацію, зазначену в частинах 1, 5 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» (вона ознайомилася з нею за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciуа-o-kompanii) (а.с.15-16).

У вищевказаній заявці кредитного договору № 03.07.2024-100001742 від 03.07.2024 (а.с.16 на звороті) зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним договором 4441-11хх-хххх-5772.

На підтвердження факту перерахування відповідачу кредитних коштів позивачем надано до суду лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 14.02.2025 року № 1-1402, згідно з яким ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 6000,00 грн., видача коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи iPay.ua-442627000, та кошти в сумі 6000,00 грн. було перераховано 03.07.2024 року на платіжну картку клієнта НОМЕР_2 (а.с.7).

Відповідно до довідки розрахунку за кредитним договором № 03.07.2024-100001742 від 03.07.2024 за період з 03 липня 2024 року по 08 жовтня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 17838,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту в розмірі 6 000,00 грн., по процентам в розмірі 7 938,00 грн., по комісії в розмірі 900,00 грн., по неустойці в розмірі 3000,00 грн. (а.с.9).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Пунктом 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч.12 ст. 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як зазначено вище, 03 липня 2024 року між сторонами укладено вищевказаний кредитний договір у електронному вигляді шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки.

Укладаючи кредитний договір, сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема, суму кредиту, відсоткову ставку та строк кредитування. Також, сторони погодили графік погашення заборгованості.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

За наданим АТ «Універсал Банк» листом за № БТ/Е-18296 від 19.11.2025 року, який витребуваний ухвалою суду від 16.09.2025 року (а.с.62-63), повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), Банком не було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 .

Отже, позивачем не доведено факту надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, оскільки картка № НОМЕР_2 не емітована відповідачу.

Лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 14 лютого 2025 року за № 1-1402 про переказ коштів (а.с.7) суд не приймає як належний доказ, оскільки він не містять відмітки банку про здійснення банківської операції та не є належними достовірними доказом на підтвердження заявленої позивачем обставини щодо грошового переказу кредитних коштів 03 липня 2024 року кредитодавцем позичальнику.

Враховуючи, що позивачем не доведена обставина передання кредитних коштів позичальнику, що свідчить і про відсутність обов`язку відповідача повертати ці кошти кредитодавцю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.207, 626, 628, 638, 639, 1049 ч.1, 1054 ч. 1 ч. 2, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца