Справа № 148/2849/24
Провадження №2/148/195/25
24 лютого 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є частиною Договору.
Згідно п.1.2 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В позовній заяві та відповіді на відзив він просить розгляд справи провести за його відсутності.
Відповідач та його представник, адвокат Шелудько О.О., в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути дану справу без його участі та участі відповідача.
Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 45-49), в якому вона зазначила, що з розміру нарахованої суми боргу по відсотках вбачається, що позивачем нараховані відсотки за користування кредитом понад визначений строк кредитування та не у відповідності умов договору позики №76274685 та додаткової угоди №76274685 до договору. Тому у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 01.10.2023, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Жодних пролонгацій користування Позикою договором не передбачено, що свідчить про незмінність строковості умов договору. Матеріали справи також не містять додаткового договору про пролонгацію договору Позики №76274685 з наявним електронним підписом.
Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила (на які посилається Позивач в позові) розумів Відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними при укладенні договорів. Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником.
В матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів Відповідачу згідно договору Позики №76274685 та належні розрахунки заборгованості за цим договором, з яких можна було б встановити, за який період з`явились такі відсотки та станом на який день така сума була нарахована.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Таким чином, за наявними розрахунками позивача без первинних документів неможливо було перевірити зазначену позивачем суму заборгованості, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальникові у відповідному розмірі.
Тому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
У відповіді на відзив (а.с. 61-67) представник позивача зазначив, що відповідно до умов Кредитного договору, кошти надано позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником при реєстрації на сайті первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у первісного кредитора, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника.
Тому позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються (Постанова Київського апеляційного суду по справі № 381/1311/23 від 25.06.2024)
Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів.
Також відповідач мав право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо відповідач не згоден з розрахунками заборгованості, наданими позивачем чи ставить під сумнів правильність доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, він мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду, але не скористався даним правом.
Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
Позивачем було надано до суду всі наявні документи за Кредитним договором, які були передані Первісним кредитором до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного Договору Факторингу.
Вважає, що надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання Кредитного договору між Відповідачем та Первісним кредитором, та для обґрунтування розміру заборгованості Відповідача, вказаної у позовні заяві. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В додаткових поясненнях у справі (а.с. 76-79) представник відповідача зазначила, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила (на які посилається Позивач у відповіді на відзив) розумів Відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними. Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником. Отже, доводи Позивача, щодо нарахування відсотків після закінчення строку, визначеного у договорі позики №76274685 на підставі Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Первісного кредитора, є безпідставним з огляду на те, що вказані Правила не містить підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину договору Позики. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді самі ці умови автопролонгації позики. Відтак відсотки нараховані після 01.10.2023 (після закінчення строку позики визначеного в п.2.2 Договору позики №76274685) задоволенню не підлягають.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 17.09.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено електронний договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76274685, про що свідчить його копія (а.с. 6-8).
За умовами вказаного договору сторони домовились, що сума позики становить 2100 грн., строк позики - 15 днів, базова процентна ставка /день 2,5 %, дата надання позики 17.09.2023, дата повернення позики 01.10.2023, занижена процентна ставка/день 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 2,70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка 403312,1%, орієнтована загальна вартість позики 2887,50 грн.
Згідно з п.1 Договору позики за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.
Відповідно до п. 20, 21 Договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електрону комерцію». Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Згідно з п. 24 Договору позики договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України. Вказаний договір укладений сторонами у електронній формі, підписання договору зі сторони позичальника було здійснено шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором 1ОrPTV25jT. Відповідачем ОСОБА_1 зазначено дату народження, свої паспортні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, номер мобільного телефону, електронну адресу та номер рахунку НОМЕР_1 .
Також, 17.09.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 підписано Додаток №1 до Договору позики № 76274685 від 17.09.2023, про що свідчить його копія (а.с.8 зв.бік-9). Сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Відповідно до даної таблиці: дата видачі кредиту 17.09.2023, дата платежу 01.10.2023, кількість днів у розрахунковий період - 15, сума кредиту за договором - 2100 грн., проценти за користування кредитом 787,50 грн., загальна вартість кредиту 2887,50 грн. Даний Додаток підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1ОrPTV25jT.
24.09.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 76274685 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76274685 від 17.09.2023, про що свідчить її копія (а.с. 10).
За умовами вказаної угоди на підставі звернення Позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційної системи, Позикодавець збільшує суму наданої Позичальнику Позики 2100,00 грн. на 3900,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої Позики становить 6000,00 грн.
Позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`язку зі збільшенням загального розміру Позики, зміниться орієнтовна загальна вартість позики. У зв`язку з цим Сторони домовились: Викласти в новій редакції стовбець 7 Таблиці п. 2 Договору, а саме «Орієнтовна загальна вартість позики, у грн.» 7567,50 грн; Внести зміни в додаток № 1 до Договору та викласти його в новій редакції, що додається. Інші положення Договору залишаються без змін.
Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності з дати її підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором та цією Додатковою угодою.
Вказана додаткова угода укладена сторонами у електронній формі, підписання угоди зі сторони позичальника було здійснено шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором 0N5fWOqDge. Відповідачем ОСОБА_1 зазначено дату народження, свої паспортні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, номер мобільного телефону, електронну адресу та номер рахунку НОМЕР_1 .
Також, 24.09.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 підписано Додаток №1 до додаткову угоду № 76274685 від 24.09.2023, про що свідчить його копія (а.с. 11). Сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Відповідно до даної таблиці: дата видачі кредиту 17.09.2023, 24.09.2023, дата платежу 01.10.2023, кількість днів у розрахунковий період - 15, сума кредиту за договором - 2100 грн., 3900 грн., проценти за користування кредитом 1147,50 грн., загальна вартість кредиту 7567,50 грн. Даний Додаток підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 0N5fWOqDge.
Встановлено судом і те, що 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, про що свідчить його копія (а.с. 12-13 ).
Згідно п.1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору.
Згідно п.1.2 Договору факторингу Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно додаткової угоди №2 від 28.07.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, укладеної між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», сторони погодили внести зміни до п.1.3. Договору та викласти його в такій редакції: «Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства» (а.с. 14).
27.02.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено додаткову угоду №20 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. При цьому, як вбачається зі змісту даної додаткової угоди, її п.1-п.7 не містять відомостей про розмір загальної суми прав вимоги, розмір грошових коштів, які має сплатити фактор клієнту за відступлення права вимогим (а.с.15).
Відповідно до копії акту прийому-передачі Реєстру Боржників №17 від 27.02.2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр Боржників кількістю 4333 (а.с. 16).
Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вирішуючи даний спір, суд виходить із такого.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсід сторіні погоджені ними, таумови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений прозаміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч. 2 ст. 527 ЦК Україн кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Як на підставу для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, позивач послався на те, що останній на підставі кредитного договору укладеного з первісним кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» отримав позику в сумі 6 000 грн., право на стягнення яких він набув на підставі договору факторингу, укладеного з первісним кредитором.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до п.62 п.63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити:1) назву документа (форми); 2) дату складання;3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи;4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15.
При цьому, у матеріалах справи відсутні відповідні платіжні документи, що підтверджують надання (перерахування) позичальнику грошових коштів в якості позики в сумі 6 000 грн. (ордера на перерахунок коштів, платіжні доручення, квитанції, виписки по рахунку тощо).
Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналізуючи вказані норми закону, суд зазначає, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно встановлених судом обставин справи, за умовами укладеного 17.09.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 електронного договору позики № 76274685 та додаткової угоди до нього, сторони домовились, що сума позики становить 6000 грн., строк позики - 15 днів, базова процентна ставка /день 2,5 %, дата надання позики 17.09.2023, дата повернення позики 01.10.2023, занижена процентна ставка/день 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 2,70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка 403312,1%, орієнтована загальна вартість позики 7567,50 грн. (а.с. 6-10). Згідно Додатку № 1 до вказаного договору таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки: дата платежу 01.10.2023, кількість днів у розрахунковий період - 15, сума кредиту за договором - 6000 грн., проценти за користування кредитом 1147,50 грн., загальна вартість кредиту 7567,50 грн (а.с. 11).
Відповідно до усталеної судової практики, правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12-ц, від 23.06.2020 у справі №536/1841/15-ц, після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ст. 1050 ч. 2 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.
Не підлягають стягненню проценти за користування кредитами, нарахованими поза межами строку кредитування.
Позивач не довів існування кредитних відносин з відповідачем, наявність в останнього заборгованості за позикою та відсотками, оскільки ним не надано первинних документів щодо перерахунку відповідачу позики в сумі 6 000 грн.
З огляду на це, суд не може дійти обгрунтованого висновку про наявність заборгованості у відповідачки перед позивачем лише на підставі здійсненого останнім розрахунку заборгованості за кредитним договором № 76274685 від 19.09.2023, оскільки вказаний документ є внутрішнім документам ТОВ "ФК ЄАПБ" та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в позику, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем. Також вказаний документ не містять необхідних реквізитів первинного бухгалтерського документу.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження № 61-1211св19.
Доводи представника позивача у відповіді на відзив про те, що відповідач могла подати свій розрахунок заборгованості, а також докази перерахунку їй банком кредитних коштів, суд вважає необгрунтованими та безпідставними, виходячи із засад змагальності цивільного судочинства.
Отже, позовні вимоги є необгрунтованими, тому суд не вбачає підстав для їх задоволення.
Крім того, не вбачає суд підстав для задоволення позовних вимог ще й з огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами переходу до нього права вимоги до відповідача від первісного кредитора на підставі договору факторингу.
За змістом статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.
У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
При цьому, як установлено судом, договір позики № 76274685 між первісним кредитором ТОВ "ФК Європейська агенція з повернення боргів" та відповідачем ОСОБА_1 укладено 17.09.2023. А договір факторингу № 14/06/21, на який посилається позивач, стверджуючи, що на підставі нього має право вимоги до відповідача, укладено 14.06.2021, тобто, ще до укладення самого договору позики.
За умовами п.1.1 договору Факторингу факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторони дійшли згоди, що Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1, є невід`ємною частиною Договору.
Тобто, умовами даного договору факторингу взагалі не передбачено, що клієнт має відступити Факторові Права грошової Вимоги до Боржників, які виникнуть в майбутньому.
Крім того, суд зауважує, що наявна у справі копія договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 не містить сторінок з пунктами з 1.3 по пункт 2.1.9, що позбавляє суд можливості встановити всі умови вказаного договору факторингу.
Жодних доказів про те, що перехід права вимоги за договором позики №76274685 від 17.09.2023 відбувся на виконання договору факторингу, а саме стосовно майбутньої грошової вимоги, її визначеності, суду не надано, як і доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021.
Отже, майбутні вимоги не є предметом договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, а тому і право вимоги за договором позики з ОСОБА_1 , який укладено пізніше, у 2023 році, не могло перейти на підставі вказаного договору до позивача.
Крім того, у матеріалах справи відсутні дані про направлення на адресу відповідача повідомлення про відступлення права грошової вимоги за договором позики №76274685 від 17.09.2023.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ( ч. 1 ст. 80 ЦПК України ).
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів ), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів ).
З огляду на викладене, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів перерахування кредитних коштів відповідачу на підставі Договору надання кредитних коштів у позику № 76274685 від 17.09.2023, наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором, та зважаючи на той факт, що у позивача відсутнє право вимоги до відповідача, позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в позові судові витрати суд залишає за позивачем.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 512, 514, 1077, 1078 КЦ України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 263- 265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 06.03.2025.
Суддя Л.А. Штифурко