Провадження номер 2/741/236/25
Єдиний унікальний номер 741/21/25
РІШЕННЯ

іменем України

07 березня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської міської територіальної громади в особі Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

У січні 2025 року представник позивача адвокат Семенок Валерій Іванович, представляючи інтереси позивача ОСОБА_1 , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2 , яка станом на 15 квітня 1991 року проживала одиноко та була зареєстрована у вищевказаному будинку.

Мати позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4135 га на території Держанівської сільської ради Ніжинського району.

Спадщину після її смерті прийняв позивач як спадкоємець першої черги за законом, отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом щодо вищевказаної земельної ділянки.

Нотаріус не може видати позивачеві свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, оскільки будинок відносився до категорії колгоспних дворів.

Саме тому представник позивача просив визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 07 січня 2025 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року було відкладено підготовче судове засідання до 07 березня 2025 року.

У підготовче судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, але подали до суду заяви, у яких указали, що вони підтримують позовні вимоги, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання надіслала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути цивільну справу без участі свого представника (а. с. 40).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачем визнано позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Судом установлено, що домогосподарство АДРЕСА_1 відноситься до типу колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала одиноко та була зареєстрованою ОСОБА_2 голова двору, що підтверджується довідкою-випискою виконавчого комітету Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області № 106 від 03 березня 2025 року (а. с. 55).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_2 не втратила право на вказане домоволодіння, яке належало ліквідованому колгоспному двору. Отже, ОСОБА_2 як члену ліквідованого колгоспного двору належав житловий будинок по АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вона не отримала свідоцтва та у встановленому законом порядку не зареєструвала своє право власності на цей будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Адамівка Ніжинського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою № 240, виданою виконавчим комітетом Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області 19 червня 2024 року, станом на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за вищевказаною адресою був зареєстрований та проживав ОСОБА_1 (а. с. 15).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_2 за життя склала заповіт, посвідчений 19 вересня 2007 року секретарем виконавчого комітету Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, яким належне їй право на земельну частку (пай) в КСП «Мічурінець», а в разі його виділення в натурі земельну ділянку на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, заповідала ОСОБА_1 (а. с. 34).

Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Оскільки спірний житловий будинок не охоплений заповітом, то його спадкування здійснюється за законом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що Другою чернігівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_2 заведено спадкову справу за № 196/2024 (а. с. 32-38). Згідно з копією спадкової справи спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв син ОСОБА_1 , отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Судом установлено, що позивач звертався до Другої чернігівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 . Нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на майно, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії, право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстровано, спадковий житловий будинок відноситься до типу «Колгоспний двір». Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується постановою державного нотаріуса Кравченко А.Г. № 973/02-31 від 22 листопада 2024 року (а. с. 16).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 40,0 кв. м, житлова площа 19,8 кв. м (а. с. 11-13).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 328, 392, 1216, 1218, 1245, 1261, 1268, 1269, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 200, 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Носівської міської територіальної громади в особі Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 40,0 кв. м, житловою площею 19,8 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Носівська територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 20, м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області.

Повний текст судового рішення складено 07 березня 2025 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА