Справа № 635/5197/25
Провадження 2-о/635/199/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бондаренко І.Е.,

присяжних Бондаренко Г.В, Кукленко О.М,

за участі секретаря судового засідання Козлюк Е.І.

За участі представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Філіппова О.В.,

заінтересованих осіб: Міністерство оборони України, Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи померлою за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2025 заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Філіппов О.В., звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.07.2025 р. справу прийнято до розгляду суддею Бондаренко І.Е. та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Свої вимоги обгрунтований тим, що ОСОБА_1 22.11.2024 р. отримала сповіщення № 155/1827/7316, в якому вказано, що військовослужбовесь військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, відданий військовій присязі на вірність Українському народові, зник безвісти, 25.09.2024 року поблизу н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області.

20.11.2024 року відділом поліції № 3 (м. Мерефа) Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001119 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №7 від 05.12.2024 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зник на території бойових дій.

Згідно акту службового розслідування від 23.10.2024 року № 4450 було встановлено, що близько 15:30 25.09.2024 року, виконуючи бойове завдання згідно бойового розпорядження командира стрілецького батальону військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2024 р. № 252/1/550/окп/дск на околицях населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, в результаті огневого ураження засобами колективного озброєння та стрілецької зброї з боку противника по спостережному пункту з умовною назвою ФОРТЕЦЯ-1 отримав поранення та ймовірно загинув військовослужбовець, кулеметник НОМЕР_2 стрілецького батальону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_2 . Було здійснено декілька спроб евакуації, проте інтенсивна вогнева робота противника завадила проведенню даних дій без ризику для життя і здоров`ю особового складу.

Також, відповідно акту службового розслідування від 23.10.2024 року № 4450 було зазначено, що 15:30 25.09.2024 р. ворог розпочав штурмові дії в напрямку спостережного пункту ФОРТЕЦЯ-1. Під час короткотривалого стрілецького бою військовослужбовець, солдат ОСОБА_2 отримав вогнепальне поранення несумісне з життям та загинув на місці. На даний час було здійснено декілька спроб евакуації, але тіло військовослужбовця, солдата ОСОБА_2 знаходиться в зоні інтенсивних бойових дій. Тким чином тіло військовослужбовця не евакуйовано з місця події, тому солдат ОСОБА_2 вважається як такий, що зник безвісти.

Відповідно відповіді на адвокатський запит на предмет місцезнаходження ОСОБА_2 , вказано:

Згідно із доповіддю тимчасово виконуючого обов`язки командира 2 стрілецької роти стрілецького батальону ВЧ НОМЕР_1 , вбачається, що 25.09.2024 року близько 15:30 годині поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, виконуючи бойове розпорядження командира, в результаті ураження стрілецькою зброєю отримв вогнепальне поранення несумісне із життям старший солдат ОСОБА_2 , кулеметник 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальону військової частини НОМЕР_1 .

Було здійснено декілька спроб евакуації загиблого, проте інтенсивна вогнева робота противника завадили проведенню даних дій без ризику для життя і здоров`я для особового складу. У зв`язку з тим, що неможливо було евакуювати тіло військовослужбовця, було призначено службове розслідування.

На обґрунтування підстави звернення зі вказаною заявою вказала, що є матусею зниклого без вісти сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження додається)

Натепер від моменту зникнення без вісти в ході виконання бойового завдання старшого солдата ОСОБА_2 , який проходив військову службу у військової частини НОМЕР_1 сплинуло більше року, вже не ведуться будь-які додаткові службові розслідування, пов`язані з встановленням додаткових обставин загибелі/зникнення без вісти вказаної особи.

Станом на момент звернення до суду із вказаною заявою будь-якої інформації про місце перебування ОСОБА_2 не надходило, органом досудового розслідування не встановлено місцезнаходження особи, останній пропав без вісти за особливих обставин.

Оголошення ОСОБА_2 померлим необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті її сина з метою подальшого оформлення спадкових прав та звернення із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

У судове засідання заявник не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суду не повідомив.

Його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Заінтересована особа: представник Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, з яких вбачається, що заява про оголошення фізичної особи померлою підлягає задоволенню після спливу 6 місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи. З урахуванням викладеного просив розгляд справи проводити за його відсутності та прийняти рішення в межах чинного законодавства, що не суперечить інтересам обороноздатності України в умовах введеного на території України воєнного стану.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заяв з приводу розгляду справи не надав.

Представник заінтересованої особи Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засіданння повідомлені нілежним чином.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є матусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 28.09.1993 року.

Відповідно до сповіщення сім`ї № 155/1827/7316 від 22.11.2024 року заявника сповіщено про те, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, відданий військовій присязі на вірність Українському народові, зник безвісти, 25.09.2024 року поблизу н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області.

Згідно акту службового розслідування від 23.10.2024 року № 4450 було встановлено, що близько 15:30 25.09.2024 року, виконуючи бойове завдання згідно бойового розпорядження командира стрілецького батальону військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2024 р. № 252/1/550/окп/дск на околицях населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, в результаті огневого ураження засобами колективного озброєння та стрілецької зброї з боку противника по спостережному пункту з умовною назвою ФОРТЕЦЯ-1 отримав поранення та ймовірно загинув військовослужбовець, кулеметник НОМЕР_2 стрілецького батальону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_2 . Було здійснено декілька спроб евакуації, проте інтенсивна вогнева робота противника завадила проведенню даних дій без ризику для життя і здоров`ю особового складу.

Також, відповідно акту службового розслідування від 23.10.2024 року № 4450 було зазначено, що 15:30 25.09.2024 р. ворог розпочав штурмові дії в напрямку спостережного пункту ФОРТЕЦЯ-1. Під час короткотривалого стрілецького бою військовослужбовець, солдат ОСОБА_2 отримав вогнепальне поранення несумісне з життям та загинув на місці. На даний час було здійснено декілька спроб евакуації, але тіло військовослужбовця, солдата ОСОБА_2 знаходиться в зоні інтенсивних бойових дій. Тким чином тіло військовослужбовця не евакуйовано з місця події, тому солдат ОСОБА_2 вважається як такий, що зник безвісти.

Відповідно відповіді на адвокатський запит на предмет місцезнаходження ОСОБА_2 , вказано:

Згідно із доповіддю тимчасово виконуючого обов`язки командира 2 стрілецької роти стрілецького батальону ВЧ НОМЕР_1 , вбачається, що 25.09.2024 року близько 15:30 годині поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, виконуючи бойове розпорядження командира, в результаті ураження стрілецькою зброєю отримв вогнепальне поранення несумісне із життям старший солдат ОСОБА_2 , кулеметник 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальону військової частини НОМЕР_1 .

Було здійснено декілька спроб евакуації загиблого, проте інтенсивна вогнева робота противника завадили проведенню даних дій без ризику для життя і здоров`я для особового складу. У зв`язку з тим, що неможливо було евакуювати тіло військовослужбовця, було призначено службове розслідування.

20.11.2024 року відділом поліції № 3 (м. Мерефа) Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001119 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №7 від 05.12.2024 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зник на території бойових дій.

Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зістаттею 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3ст. 12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 1ст. 293 ЦПК Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 4ст. 293 ЦПК Україниу випадку визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою розгляд справи проводиться у складі одного судді та двох присяжних.

За умовами ч. 3ст. 294 ЦПК Українисправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України встановлені правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, зокрема: правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті; спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин. Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 р. у справі№755/11021/22 зроблено висновок, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга статті 46 ЦК України). З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.

Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про його смерть.

Матеріалами справи встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник без вісти 25.09.2024 р. близько о 15:30 хв. внаслідок штурмових дій противника у населеному пункті Синьківка Куп`янського району Харківської області.

Таким чином, з моменту зникнення безвісти за особливих обставин - під час бойових дій минуло більше року. Даних про місце перебування ОСОБА_2 упродовж цього часу встановлено не було, як військовополонений не значиться.

Велика Палата Верховного Судуу постанові від 11.12.2024 року у справі №755/11021/22 зробила правовий висновок, що обрахування строку, визначеного у ч. 2 ст. 46 ЦК України, не можна здійснювати від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території проведення активних бойових дій, оскільки в умовах збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що робить неможливе навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі. З урахуванням конкретних обставин справи суд може на підставі ч. 2 ст. 46 ЦК України оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025р. № 376 (далі Наказ № 376).

У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані російською федерацією території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності.

Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Основними видами бойових дій є оборона та наступ.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07.11.2023р. у справі № 607/159/23.

У постановах від 26.04.2023 р. у справі № 337/3725/22,від 29.03.2023р. у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25.10.2023р. у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності (виснував Верховний Суд у постанові від 29.05.2024р. у справі 127/28463/23).

Згідно приписів ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідно акту службового розслідування від 23.10.2024 року № 4450 було зазначено, що 15:30 25.09.2024 р. ворог розпочав штурмові дії в напрямку спостережного пункту ФОРТЕЦЯ-1, та під час короткотривалого стрілецького бою військовослужбовець, солдат ОСОБА_2 отримав вогнепальне поранення несумісне з життям та загинув на місці, а обставини, на які посилається заявниця в обґрунтування заяви про оголошення померлим ОСОБА_2 в умовах активних бойових дій, мали місце 25.09.2024, то дата від якої має відраховуватися строк тривалістю у шість місяців, з вересня 2024 року.

З огляду на вищевикладені обставини, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про оголошення її сина ОСОБА_2 померлим підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Аналізуючи норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті.

Доказами, що підтверджують факт народження/смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути: пояснення заявників, свідків; письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи, висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про народження/смерть наказ командира військової частини про виключення із особового складу; скріншоти особистого листування; дані, отримані з відкритих джерел чи соціальних мереж, які доводять факт ведення бойових дій у конкретній місцевості у певний час; акти про настання смерті.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази ( ч. 2ст. 294 ЦПК України).

За правилами статей12, 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до приписів ч. 2ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для задоволення заяви ОСОБА_1 та визнання її сина солдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим, оскільки події, що сталися поблизу н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області загрожували йому смертю та дають підстави припускати його ймовірну загибель під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних з захистом територіальної цілісності та незалежності України під час відсічі агресії російських окупаційних військ.

При цьому, суд бере до уваги, що вказані вище письмові докази не містять жодних суперечностей і надають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть на околицях населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, де останній виконував обов`язки військової служби, пов`язані із захистом Батьківщини.

У відповідності норм Конституції України та вищенаведених положень чинного законодавства, забезпечення можливості реалізації та захист прав, свобод та інтересів громадян є одним із головних обов`язків держави, виконання якого не може бути вибірковим.

Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи.

На підставі вказаного рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану видається свідоцтво про смерть особи. Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія або інші виплати, передбачені законом, шлюб припиняється (ст. 104 СК України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).

Держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян.

Правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для його реалізації, в даному випадку є право ОСОБА_1 , як громадянки України та мати, на оголошення її сина померлим, що, у свою чергу, стане підставою для реалізації нею інших своїх прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю сина, зокрема, спадкування, отримання відповідної допомоги (виплати), тощо.

Натомість, реалізація вказаних прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин - відсутності у заявниці документів, передбачених чинним законодавством України, які посвідчують факт смерті особи і дозволяють здійснити державну реєстрацію смерті особи відповідним територіальним органом ДРАЦС України.

Оскільки в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2 пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю, під час бойового зіткнення, дані про те, що він знаходиться у полоні - відсутні, суд вважає що наявні підстави для застосування до спірних правовідносин ч 2 ст.46 ЦК України та оголошення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим до спливу двох років від дня закінчення бойових дій.

З урахуванням викладеного заява ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_2 померлим підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 19, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 305-309 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи померлою за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України - задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , уродженця с. Верхопєньє Івнянського району Бєлгородської області рф, громадянина України, за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України

Датою смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , уродженця с. Верхопєньє Івнянського району Бєлгородської області рф, громадянина України, вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем смерті населений пункт Синьківка Куп`янського району Харківської області, Україна.

У порядку ч. 2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Бондаренко І.Е

Присяжні:

Бондаренко Г.В

Кукленко О.М