Справа № 161/8077/24
Провадження №2/157/72/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Антонюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

представника позивача Морозової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося у Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 05 жовтня 2019 року у розмірі 35360 грн, а також стягнути понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн і витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 05 жовтня 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та позичальником ОСОБА_1 було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно із Заявкою-анкетою на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № від 11.03.2020, що акцептована відповідачкою 11.03.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідачки (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України). Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн, в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення договору здійснюється наступним чином: клієнт на вебсайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через API-сервіс надсилається на телефонний номер клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Зазначені умови є публічною пропозицією у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України. Пропозиція (Оферта) на отримання 2 траншу згідно з Заявкою-анкетою № від 05.10.2019 в рамках договору про надання позики № від 11.03.2020 підписана позичальником 11.03.2020 електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти в розмірі 5000 грн. Підписанням договору позики відповідачка також підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та їй була надана інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Правилами надання коштів у позику передбачено, що договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України). Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № від 05.10.2019, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором позики № від 05.10.2019, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідачки. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.04.2024, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 35360 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 31360 грн. Попередня сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку із пред`явленням позову та розгляду справи, складає: 3028 грн, яка вираховується, виходячи із розміру сплати позивачем судового збору за подання позову та підтверджується залученим у формі додатку до позовної заяви копією платіжного доручення, 13000 гривень витрати на правничу допомогу.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненко В.В. своєю ухвалою від 03 липня 2024 року постановив цивільну справу передати на розгляд до Камінь-Каширського районного суду Волинської області за місцем реєстрації відповідачки.

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В. своєю ухвалою від 02 серпня 2024 року постановила прийняти позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до розгляду, у справі відкрити провадження і розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

03 жовтня 2024 року відповідачка ОСОБА_1 надіслала до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позов фактично визнає частково і просить зменшити суму заборгованість, про стягнення якої пред`явив вимоги позивач, а також зменшити розмір судових витрат, стягнувши їх пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В обгрунтування заперечення зазначає, що дійсно отримала кредитні кошти у сумі 5 000 гривень від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС». Із нарахованої суми (з відсотками) 8249,98 грн вона не сплатила вчасно 4000 грн. Заборгованість виникала у зв`язку з тим, що її син потрапив в автомобільну аварію, на ліквідацію наслідків якої довелося витратити немалі кошти. Також негативні наслідки на фінансове становище сім`ї мало тривале стаціонарне лікування її та її чоловіка у Волинській обласній клінічній лікарні (корпус № 2 с. Боголюби Луцького району) від наслідків COVID-19, у неї було вражено 45% легень, у чоловіка - 22 %. Про ці обставини вона повідомляла кредитного інспектора ТОВ «ІНФІНАНС». Обставини, у які потрапили вона та її рідні, не звільняють від сплати кредиту. Однак, ознайомившись з матеріалами справи, вона дійшла висновку, що кредитор ТОВ «ІНФІНАНС» при відступленні кредиту порушив правила кредитного договору щодо нарахування відсотків від суми заборгованості. Зокрема, згідно з п. 5 Розділу І Договору надання позики від 05 жовтня 2019 року максимальна процентна ставка, яка нараховується за 1 календарний день на суму фактичного залишку заборгованості становить 1,75 %. Однак, як зазначено у цьому ж пункті, конкретний розмір відсотків за 1 день користування кредитом та реальна відсоткова ставка визначаються Додатками до Договору при наданні (отриманні) кредиту (Додатками 1 та 2 при отриманні першого траншу та Додатками 3 і 4 при отриманні другого та наступних траншів кредиту). Відтак, відповідно до умов, при отриманні другого траншу кредиту 11 березня 2020 року на суму 5000 гривень відсоткова ставка за 1 день користування кредитом становить 1,225% (про це свідчить доданий позивачем акцепт оферти на отримання другого траншу кредиту). За її підрахунками, відповідно до умов договору, 1,225 % від 4 000 грн становить 49 грн в день - це розмір відсотків, нарахованих за 1 календарний день на суму фактичного залишку по кредиту. Якщо врахувати, що за інформацією кредитора її заборгованість за кредитом становить 448 днів, то 448 х 49 грн = 21 952 грн повинна бути сума відсотків, нарахованих на фактичний залишок по кредиту. Натомість, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у позовній заяві просить стягнути з неї розмір заборгованості 35360 грн, з яких розмір нарахованих відсотків становить 31360 грн. Тобто, при нарахуванні відсотків кредитор застосував максимальну відсоткову ставку 1,75%, порушуючи умови надання кредиту (1,75 % від 4 000 становить 70 грн в день, 448 х 70 = 31 360 грн). Вважає, що стягнення заборгованості у сумі 35 360 грн, про що просить позивач, є неправомірним (35 360 - 4 000 = 31 360 грн - це відсотки, нараховані на суму 4000 грн, що майже у 8 разів перевищує суму залишкової заборгованості), оскільки відсотки на залишкову суму кредиту нараховані з порушенням умов договору (1,75 % замість 1,225 %). Також, у зв`язку з воєнними діями на території України вона була змушена забезпечити своїй наймолодшій дитині (дочка 8 років) більш спокійну обстановку (дитина має певні неврологічні розлади після перенесеної вродженої хвороби). Відтак, вона розрахувалася з роботи, і наразі вони з дитиною перебувають на території Республіки Польща, де вона поки що не має можливості офіційного працевлаштування. З огляду на її перебування за межами України, вона не зможе з`явитися у судове засідання у призначений час.

22 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 подала до суду заперечення на відзив відповідачки на позовну заяву, у якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та в обґрунтування заперечення зазначає, що відповідачка визнає факт укладення кредитного договору, видачі коштів та наявності заборгованості, проте заперечує проти розміру відсотків за користування кредитом. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано, з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. При цьому, перевірити правильність розрахунків можливо за допомогою елементарних математичних операцій множення, ділення та додавання. Відповідно до постанови Верховного Суду від 07.06.2023 року по справі № 234/3840/15, непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода відповідачки із розрахунком заборгованості не позбавляє її можливості на підтвердження своїх доводів надати свій контррозрахунок. Відповідачкою не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсотках, відповідно до умов договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Таким чином, відповідачкою не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та відповідно до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору. Відповідно до пропозиції укласти договір, строк дії кредитного договору - 3 роки. Відповідно до умов договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн, в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося відповідно до умов цього договору в межах строку дії кредитного договору. Сторони окремо погодили, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк кредитування, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом. Відповідно до пропозиції укласти договір (оферти) всі інші умови викладені у правилах, з якими відповідачка ознайомилася до укладення договору та які є невід`ємною частиною договору, у тому числі: порядок застосування та нарахування процентів за користування кредитом (розділ 7 Правил); порядок зміни і припинення дії договору (розділ 8 Правил). За умовами пропозиції надання 2 траншу та акцепту відсоткова ставка у розмірі 1,225 % застосовується протягом строку користування траншем (30 днів), а надалі (протягом 36 місяців) - застосовується максимальна відсоткова ставка у розмірі 1,75 %. При цьому, відповідачкою визнано право позикодавця на нарахування відсотків у розмірі 1,75 %, оскільки після їх нарахування відповідачка здійснювала часткове погашення заборгованості та підписувала додаткові угоди, що свідчить про визнання нею саме таких умов кредитування. Відповідно до умов договору позики та правил надання грошових коштів у позику, проценти за користування поточною сумою фінансового кредиту нараховуються на суму фінансового кредиту з дня отримання включно та по день фактичного повернення включно. Сторони окремо погодили, що у випадку прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту у строк користування кредитом, обумовлений в договорі, проценти за користування кредитом нараховуються по дату фактичного повернення кредиту у повному обсязі, виходячи з максимальної відсоткової ставки з урахуванням положень п. 7.3 Правил. Проценти за користування кредитом нараховуються щоденно. Нарахування процентів здійснюється також у неробочий чи святковий день. Сторони окремо погодили, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений в договорі або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом. При цьому, відсоткова ставка протягом дії договорів не збільшувалось. Умовами договору лише передбачалась можливість зменшення відсоткової ставки у випадку виконання пільгових умов споживачем, а у разі їх невиконання - повернення до стандартної відсоткової ставки. Отже, нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося відповідно до умов цього договору в межах строку дії кредитного договору. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договору та контррозрахунок заборгованості, здійснений відповідачкою. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених кредитором розрахунків.

Представник позивача Морозова В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав та пояснила, що позивачем нараховані відсотки згідно з умовами договору, а саме за надання 2 траншу кредиту відсоткова ставка у розмірі 1,225 % застосовується протягом строку користування траншем (30 днів), тобто протягом пільгового періоду, а надалі (протягом 36 місяців) - застосовується максимальна відсоткова ставка у розмірі 1,75 %, проте позивачка протягом 30 днів кредит не погасила, тому застосована ставка 1,75 %.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, із змісту поданого нею клопотання від 19 грудня 2024 року вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 , яка позовні вимоги підтримала повністю, дослідивши відзив відповідачки на позовну заяву, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов`язанням.

Суд встановив, що 05 жовтня 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , відповідно до умов якого відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору, з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20000 гривень.

Суд також встановив, що 11 березня 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено акцепт оферти на отримання 2 траншу кредиту згідно з Заявкою-анкетою № від 11 березня 2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 05 жовтня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 отримала кредит (транш) у розмірі 5000 грн, строк користування кредитом (траншем) 30 днів, відсоткова ставка 1,225% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 447,125%, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1 838 грн, загальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 447,125 %.

ОСОБА_1 уклала зазначений договір надання позики шляхом підписання електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, а також шляхом підписання таким підписом заявки-анкети на отримання кредиту, яка є частиною кредитного договору, і шляхом підписання акцепту оферти.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частинами 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідачка ОСОБА_1 , як вбачається із поданого нею відзиву на позовну заяву, факту укладення договору позики і отримання кредитних коштів у зазначеному позивачем розмірі не заперечує.

Отже, ТОВ «ІНФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит на платіжну картку, що підтверджується квитанцією за сплату № 50759892 від 11 березня 2020 року та що не заперечила відповідачка ОСОБА_1 у поданих нею письмових запереченнях на позовну заяву.

Однак, у порушення умов договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ОСОБА_1 зобов`язання по кредиту не виконала, про що вона також не заперечила.

Згідно з п. 1.1 договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 05 жовтня 2019 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 , товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту (кредит) для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», які є невід`ємною частиною Договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами.

У п. 1.2 цього договору зазначається, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та № 4 - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

Пунктом 1.6 цього договору визначено, що в рамках його дії сторони погодили наступні загальні умови, а саме: до умов даного договору застосовується фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставку встановлюється цим пунктом Договору та Правилами. Також у цьому пункті договору зазначається, що максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем)) 30 календарних днів, діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20 000 гривень, максимальна відсоткова ставка нараховується на один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75 %.

Разом з тим, у цьому ж пункті договору надання позики зазначається і те, що розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.

Згідно з п. 1.10 договору надання позики, строк останнього траншу не може перевищувати строк, вказаний в п. 1.2. договору.

Пунктом 1.15 цього договору встановлено, що розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) визначається сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

Відповідно до п. 3.1. договору надання позики, перший фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником Заявки-анкети (Додаток № 5) та Додатка № 2 до договору, які є невід`ємною частиною даного договору. В Заявці-анкеті на отримання першого фінансового кредиту (траншу) зазначено суму першого фінансового кредиту та строк користування ним, інші умови визначено у Додатку № 2, підписання Товариством Додатку № 1 до договору і позичальником Додатку № 2 до договору є укладення та підписання договору в цілому.

Згідно з п. 3.1.1. договору надання позики другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником Заявки-анкети (Додаток № 5) та Додатку № 4, які є невід`ємною частиною даного договору. В Заявці-анкеті на отримання другого та наступних траншів кредиту зазначається сума кредиту (траншу), строк користування, у Додатку № 4 зазначається відсоткова ставка за кожен день користування кредитом, річна відсоткова ставка, загальна вартість такого кредиту (траншу), реальна річна процентна ставка та інше.

Відповідно до акцепту оферти від 11 березня 2020 року на отримання 2 траншу кредиту згідно з Заявкою-анкетою № від 11 березня 2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 05 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 погодилася з умовами оферти ТОВ «ІНФІНАНС», умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затверджених наказом № 11/1 від 11.05.2019, погодилася на отримання 2 траншу кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 05 жовтня 2019 року, зокрема на таких умовах, викладених у цьому акцепті, а саме розмір кредиту 5 000 грн, строк користування кредитом (траншем) 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,225 % за один день користування кредитом.

Звертаючи до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором надання позики, позивач з урахуванням наданого суду розрахунку заборгованості просить стягнути з відповідачки 35 360 грн., з яких станом на 08 квітня 2024 року: 4 000 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 31 360 грн заборгованість за відсотками, розрахована виходячи з відсоткової ставки 1,73 % денних.

Однак, як вбачається з акцепту оферти від 11 березня 2020 року на отримання 2 траншу кредиту згідно з Заявкою-анкетою, що підписані відповідачкою, ОСОБА_1 погодилася з умовами оферти ТОВ «ІНФІНАНС», умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затверджених наказом № 11/1 від 11.05.2019, на отримання 2 траншу кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 05 жовтня 2019 року, зокрема на умові нарахування відсоткової ставки 1,225 % за один день користування кредитом.

За таких обставин, обґрунтованим є наведений відповідачкою у її відзиві на позовну заяву розрахунок заборгованості, згідно з яким загальний розмір заборгованості, виходячи з визначеної позивачем кількості днів, а саме 448 днів, та погодженої у договорі відсоткової ставки щодо отримання другого траншу кредит 1,225 %, складає 25952 грн (1,225% від 4000 грн (заборгованість по тілу кредиту) становить 49 грн в день - це розмір відсотків, нарахованих за 1 календарний день на суму фактичного залишку по кредиту; за інформацією позивача заборгованість за кредитом становить 448 днів, тому 448 х 49 грн = 21952 грн (заборгованість по відсотках) + 4000 гривень заборгованість по тілу кредиту).

14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 14-07/21, згідно з умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» отримало право вимоги за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 05 жовтня 2019 року.

10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало право вимоги за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 05 жовтня 2019 року.

Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників від 10 березня 2023 року за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, 10 березня 2023 року клієнт передав фактору реєстр боржників, у тому числі інформацію щодо боржника ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК)

Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В матеріалах справи немає доказів на підтвердження вручення відповідачці повідомлення про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК).

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належить задовольнити частково, стягнувши з відповідачки заборгованість у розмірі 25 952 гривні, з яких: 4 000 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 21 952 гривні - заборгованість за відсотками.

Доводи, наведені представником позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні та представником позивача ОСОБА_2 у запереченнях на відзив на позовну заяву про те, що за умовами пропозиції надання 2 траншу та акцепту відсоткова ставка у розмірі 1,225 % застосовується протягом строку користування траншем (30 днів), а надалі (протягом 36 місяців) застосовується максимальна відсоткова ставка у розмірі 1,75, і сторони окремо погодили, що у випадку прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту у строк користування кредитом, обумовлений в договорі, проценти за користування кредитом нараховуються по дату фактичного повернення кредиту у повному обсязі, виходячи з максимальної відсоткової ставки з урахуванням положень п. 7.3 Правил, не підтверджені відповідними доказами.

У пункті 7.3. Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та умовами програми «MoneyBOOM» лише зазначається, що відсотки нараховуються щоденно; нарахування відсотків здійснюється також у неробочий чи святковий день.

В той же час, у п. 7.2. цих Правил зазначається, що розмір відсотка за користування поточним фінансовим кредитом залежить від суми та строку отриманого фінансового кредиту та нараховується за один календарний день від залишку суми основного боргу в день такого нарахування згідно із загальними умовами надання першого та наступного кредиту (траншу), вказаних в договорі.

Як вбачається з договору, у ньому вказано, що другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником Заявки-анкети (Додаток № 5) та Додатку № 4, які є невід`ємною частиною даного договору, та у Заявці-анкеті на отримання другого та наступних траншів кредиту зазначається сума кредиту (траншу), строк користування, у Додатку № 4 зазначається відсоткова ставка за кожен день користування кредитом, річна відсоткова ставка, загальна вартість такого кредиту (траншу), реальна річна процентна ставка та інше (п. 3.1.1. договору).

З акцепту оферти від 11 березня 2020 року на отримання 2 траншу кредиту, зазначеного вище, вбачається, що відсоткова ставка за один день користування кредитом складає 1,225 %.

Оскільки позов задоволено частково, а саме на 73,39 %, тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені останнім та документально підтвердженні витрати, пов`язані з оплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 2222 гривні 25 копійок.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правничу допомогу покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем були понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 13000 гривень. Зазначена правова допомога згідно із заявкою на надання юридичної допомоги № 189 від 01 березня 2024 року, витягом з Акта № 2 про надання правової допомоги від 08 березня 2020 року до договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року полягала у наданні усної консультації з вивченням документів (2 год) 3 000 гривень, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (5 год) 10 000 гривень.

З урахуванням обсягу наданої правової допомоги, зокрема змісту та обсягу підготовленої позовної заяви, затраченого для надання правової допомоги часу, ціну позову, складності справи, та часткового задоволення позову, з відповідачки на користь позивача належить витрати на правничу допомогу у розмірі 9 540 гривень 70 копійок.

Отже, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 11 762 гривні 95 копійок.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 27, 78 - 81, 141, 263 - 265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ ) заборгованість по договору позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 05 жовтня 2019 року у сумі 25952 ( двадцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні, з яких: 4000 (чотири тисячі) гривень - заборгованість по тілу кредиту; 21952 (двадцять одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати у розмірі 11762 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят дві) гривні 95 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного тексту рішення 25 лютого 2025 року.

Головуючий: О.В. Антонюк