Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/1044/24

Провадження №2/377/62/25

07 березня 2025 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені,

У С Т А Н О В И В :

20 листопада 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому, посилаючись на статті 7, 9, 13, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV, статті 5, 7, 9, 10, 12, 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, статті 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», статті 11, 16, 205, 319, 322, 509, 526,530, 625, 629,634, 641, 642, 901, 903 ЦК України, просив стягнути з відповідачів на свою користь:

- заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 58 922,98 гривень в такому порядку: з ОСОБА_1 29 461,49 гривень (відповідно до частки власності); ОСОБА_2 14 730,75 гривень (відповідно до частки власності); ОСОБА_3 14 730,75 гривень (відповідно до частки власності);

- три відсотки річних в розмірі 2 564,29 гривень в такому порядку: з ОСОБА_1 1 282,15 гривень (відповідно до частки власності), ОСОБА_2 641,07 гривень (відповідно до частки власності); ОСОБА_3 641,07 гривень ( відповідно до частки власності);

- пеню в розмірі 202,14 гривень в такому порядку: з ОСОБА_1 101,07 гривень (відповідно до частки власності), ОСОБА_2 50,54 гривень (відповідно до частки власності); ОСОБА_3 50,53 гривень ( відповідно до частки власності), а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивач КП «УЖКГ» з 01.11.2014 до 01.08.2017 було постачальником послуг централізованого опалення, централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води та послуг з водовідведення. З 01.08.2017 КП «УЖКГ» надає споживачам послуги з постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 29.09.2004 квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 по частці на праві приватної спільної власності. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №99 від 30.01.2018, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкоємцем його майна є його дочка- ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_1 набула права власності у порядку спадкування, а тому відповідно до статті 1218 ЦК України отримала всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті, в тому числі і обов`язки щодо сплати боргу за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення. КП «УЖКГ» дізналося про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 і одержання нею свідоцтва про право на спадщину лише 17.10.2024, отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому позивачем дотримано вимоги частини третьої статті 1281 ЦК України. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №399702391 від 17.10.2024, наразі власниками нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , є: в розмірі частки ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину №99 від 30.01.2018, виданого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою; в розмірі частки ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 29.09.2004, яке видано виконавчим комітетом Славутицької міської ради; в розмірі частки ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 29.09.2004, яке видано виконавчим комітетом Славутицької міської ради; в розмірі частки ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 29.09.2004, яке видано виконавчим комітетом Славутицької міської ради. Вказана квартира забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок АДРЕСА_3 підключений до загальноміських систем з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Такі послуги позивачем в зазначеному будинку надаються постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідачі від надання зазначених послуг не відмовлялись, будь-яких актів претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг в періоди їх надання не надсилали. Договір на послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання з фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, є договором приєднання. Пропозиція про укладення договору була спрямована всім споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання ( оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya-oferta. Відповідачі не укладали письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, але фактично користувалися ними та оплачували їх частково, тим самим здійснюючи дії, які відповідно до частини другої статті 642 ЦК України свідчать про прийняття запропонованого договору. З 01 листопада 2021 року відповідно до статей 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII набули чинності публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води, розміщені КП «УЖКГ» як виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/. З аналізу платежів за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за вказаною адресою вбачається, що у зв`язку із неповнотою та нерегулярністю виконання споживачами обов`язків по сплаті наданих послуг почала накопичуватись заборгованість, яка за період з 25.11.2014 по 30.09.2024 станом на 19.11.2024 складає 58 922, 98 гривень. Також позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 7 551,13 гривень; 3 % річних в сумі 2 564,29 гривень та пеню в сумі 202,14 гривень.

Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15 січня 2025 року ( т.1 а.с.123-125).

Ухвалою суду від 15 січня 2025 року за клопотанням позивача витребувано в Славутицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повний витяг про реєстрацію шлюбу та зміну імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , оголошено перерву в підготовчому засіданні до 29 січня 2025 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 198 ЦПК України ( т. 1 а.с. 144-145).

Ухвалою суду від 29 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11 лютого 2025 року ( т.2 а.с.6-7).

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року судове засідання було відкладено на 25 лютого 2025 року на підставі пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України ( т. 2 а.с. 21-22).

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у поданій до суду заяві виконавчий директор КП «УЖКГ» Позняк А.В. просив розглядати справу за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі у призначене судове засідання не прибули, про дату, час і місце якого повідомлялись належним чином в порядку, передбаченому статями 128-130 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання. Відповідачу ОСОБА_2 судову повістку доставлено в електронному вигляді у додаток «Viber», що підтверджується відповідною довідкою ( т.2 а.с.25). Рекомендовані листи з повідомленням про вручення, якими відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 направлялись судові повістки з копією ухвали суду від 11.02.2025, повернуті з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою» ( т.2 а.с.31-34). Відзив на позов відповідачі не подали, причини неявки суду не повідомили.

Через неявку в судове засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 25 лютого 2025 року, суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 29.02.2004, виданим виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належала на праві приватної спільної часткової власності по частці ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (т.1.а.с.17).

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.01.2018 державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №99, ОСОБА_4 , 1958 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкоємцем його майна - частки квартири АДРЕСА_1 , є його дочка ОСОБА_6 ( т. 1 а.с.18).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №399702391 від 17.10.2024 квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності: в розмірі частки ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину №99 від 30.01.2018, виданого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою; в розмірі частки ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 29.09.2004, яке видано виконавчим комітетом Славутицької міської ради; в розмірі частки ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 29.09.2004, яке видано виконавчим комітетом Славутицької міської ради; в розмірі частки ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 29.09.2004, яке видано виконавчим комітетом Славутицької міської ради ( т. 1 а.с. 14).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №8, сформованого 22.01.2025 Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 17 лютого 2006 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, про що було складено актовий запис за №16. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище ОСОБА_8 (т.1 а.с. 151-152).

Таким чином, відповідач ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_8 у зв`язку із реєстрацією шлюбу.

Згідно з пунктом 10 частини першої постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області №15-08/2201, №15-08/2202, №15-08/2200, яка надійшла до суду 20.12.2024, за даними Реєстру Славутицької територіальної громади відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 : ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з 02.04.2002 по теперішній час; ОСОБА_2 з 23.10.2018 по теперішній час ( т.1 а.с. 117-119).

Як вбачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_3 підключений до системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води ( т.1 а.с. 34).

За змістом частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Згідно з положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Як встановлено в судовому засіданні, власником частки вищевказаного житлового приміщення в період, за який виникла заборгованість, з 25.11.2014 по 01.07.2017, був ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 29.02.2004, виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області. Його дочка ОСОБА_1 успадкувала його частку вказаної квартири.

Із змісту частини першої статті 1281 ЦК України вбачається, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Відповідно до частини другої цієї статті кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Згідно із частиною третьою вказаної статті, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

За змістом частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У матеріалах справи відсутні дані про те, чи повідомила спадкоємець ОСОБА_1 кредитора спадкодавця ОСОБА_4 , яким є КП «УЖКГ», про відкриття спадщини.

У позовній заяві позивач зазначив, що дізнався про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 і одержання нею свідоцтва про право на спадщину лише 17.10.2024, отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підтвердження цих обставин позивач додав до позовної заяви інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від №399702391 від 17.10.2024, з якої видно, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом ( т.1 а.с.14).

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 20.11.2024, що підтверджується вхідним штампом суду, проставленим на першій сторінці позовної заяви.

Таким чином, позивач пред`явив вимогу до ОСОБА_1 , як до спадкоємця ОСОБА_4 , з дотриманням строку, передбаченого частиною третьою статті 1281 ЦК України в межах вартості майна, прийнятого в спадщину.

Виходячи з викладеного, в період з 25.11.2014 (дата виникнення заборгованості) до 01.07.2017 ( дата смерті ОСОБА_4 ) ОСОБА_4 як співвласник квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , був споживачем послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення. ОСОБА_1 як співвласник зазначеної квартири також була споживачем вказаних послуг у зазначений період та після 01.07.2017 ( день прийняття спадщини) по 30.09.2024 споживала надані послуги як співвласник квартири. Інші співвласники вказаної квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у період з 25.11.2014 по 30.09.2024 також були споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за вказаною адресою.

Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII від 10.04.2014, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області №1574-49-VІ від 03.10.2014 як теплопостачальна організація з 01.11.2014 було виконавцем послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення ( з використанням внутрішньобудинкових систем) (т. 1 а.с. 70-71).

Відповідно до рішень виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 429-18-VII від 25.11.2016 та №430 від 28.07.2017 єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території м. Славутича з 01.08.2017 є Комунальне підприємство «Славутич-Водоканал» (т.1 а. с.101-102).

Пунктом 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради від 03.03.2023 № 783-17-VIII, передбачено, що підприємство створюється з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством (т.1 а.с. 57-62).

Постачання теплової енергії позивачем здійснювалося на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 №2700, переоформлена на безстрокові ліцензії з виробництва теплової енергії, з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими ( розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії (т.1 а.с. 52-56).

На підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26.06.2017 №342 «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії» видано ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії та постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими ( розподільчими) тепловими мережами на території Київської області Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» ( т. 1 а.с. 51).

Виходячи з наведеного, КП «УЖКГ», позивач у справі, як суб`єкт господарювання, в період з 01.11.2014 по 31.07.2017 було виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а також послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, а з 01.08.2017 по теперішній час є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України « Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, та Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої).

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV ( далі Закон № 1875-IV), чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Як зазначено у частині сьомій статті 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення ( із використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем- фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до частин першої, другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. У такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Зокрема, згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Закон № 1875 - IV покладав на споживача обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону).

Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №933), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який є договором приєднання, був розроблений на підставі типового договору та розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya-oferta ( т. 1 а.с. 19-22).

Відповідно до частини четвертої статті 29 Закону № 1875- ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya-oferta договору приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідачі свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у письмовому вигляді не направили, а тому вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача щодо укладення договору.

Виходячи із змісту частини 7 статті 26 Закону № 1875-ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі- Закон № 2189-VІІІ).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Як зазначено у частині першій статті 12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За змістом частини другої вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Частиною першою статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону № 2189-VІІІ з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

Як вбачається з частини п`ятої зазначеної статті, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону №2189-VIII за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

За змістом частини сьомої вказаної статті до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону з урахуванням певних особливостей.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Таким чином, шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також часткової сплати за надані послуги споживачі вказаних послуг за адресою: АДРЕСА_2 приєдналися до умов договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 01.07.2017 для ОСОБА_4 та до 01.11.2021 для ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а вони зобов`язалися своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, та який був розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya-oferta.

01 жовтня 2021 року КП «УЖКГ» як виконавець послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води проінформувало споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опублікувало публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya (т.1 а.с. 23-33).

Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 ( далі-Правила №830), послуга з постачання теплової енергії надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води.

Положеннями пункту 13 Правил №830 визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (далі- Правила №1182), послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та вимогами цих Правил.

Згідно з пунктом 12 Правил №1182 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VIII, Правил №830, Правил №1182, суд дійшов висновку, що з 01.11.2021 вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який розміщений на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договорів на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира відповідачів, не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідні договори з іншим виконавцем.

Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua.

Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води Комунального підприємства «Управління житлово-комунальним господарством», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ».

Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Фактом приєднання споживачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії (акцептування договору) є вчинення споживачами дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги, що підтверджено витягом технологічної схеми приєднання будинку АДРЕСА_3 до системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води ( т.1 а.с.34), встановленням в будинку 05.11.2016 лічильника SHARKI 775 зав. № 53873765, DN25 (25.06.2024 лічильник пройшов періодичну перевірку, свідоцтво №П 71 МТ 308 329 24, чинне до 25 червня 2028 року) ( т.1 а.с. 35, 37-38) та фактичним споживанням теплової енергії згідно з показниками приладів обліку багатоповерховим будинком за вказаною адресою ( т.1 а.с. 36) із зазначенням вартості спожитої теплової енергії у довідці про заборгованість ( т.1 а.с.10-13).

Фактом приєднання споживачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до умов договору про надання послуги з постачання гарячої води ( акцептування договору) є вчинення споживачами дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги з постачання гарячої води, що підтверджено зазначенням вартості спожитої гарячої води в довідці про заборгованість ( т.1 а.с.10-13).

Згідно з довідкою про заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за абонентським номером за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за вказані послуги за період з 25.11.2014 по 30.09.2024 складає 58 922,98 гривень ( т.1 а.с.10-13).

Тарифи на послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені постановами НКРЕКП №146 від 17.10.2014, №1171 від 31.03.2015, №1101 від 09.06.2016, а також рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області №428 від 10.10.2014, №168 від 22.04.2015, №401 від 22.09.2016, № 632 від 20.10.2017, № 739 від 08.12.2017, №438 від 12.10.2021, №352 від 24.10.2022, №403 від 05.10.2023 ( т.1 а.с. 72- 100, 102-109).

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII.

Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з правомірністю нарахованої заборгованості відповідачам за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 25.11.2014 по 30.09.2024, що становить 58 922,98 гривень.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 7 Закону № Закону №2189-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 2189-VІІІ у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Як вбачається з пункту 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 01.11.2021 передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Закріплені в пункті 10 частини другої статті 7 Закону №2189-VІІІ правові норми щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключають застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан з 24.02.2022. Воєнний стан діє до даного часу.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів, річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

До вказаної постанови внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» №1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023.

Так, пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в новій редакції, яким передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням ( у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Отже, з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 скасовано заборону на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, крім тих, які нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням за умов, визначених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023).

Суд, перевіривши надані розрахунки, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за послуги з постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за період з травня 2017 року по 23 лютого 2022 року, з березня 2024 року по 19 листопада 2024 року складає 7 551,13 гривень; розмір трьох відсотків річних за період з 21 травня 2017 року по 23 лютого 2022 року, з 01 квітня 2024 року по 19 листопада 2024 року становить 2 564,29 гривень; розмір пені за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 березня 2024 року по 19 листопада 2024 року становить 202,14 гривень ( т. 1 а.с. 39-50). Вказані розрахунки відповідачами не спростовані.

У даному випадку факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджена матеріалами справи.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги, а також інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені.

Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в розмірі 58 922,98 гривень, яка виникла за період з 25 листопада 2014 року по 30 вересня 2024 року; інфляційні втрати за період з травня 2017 року по 23 лютого 2022 року, з березня 2024 року по 19 листопада 2024 року в розмірі 7 551,13 гривень; три відсотки річних за період з 21 травня 2017 року по 23 лютого 2022 року, з 01 квітня 2024 року по 19 листопада 2024 року в розмірі 2 564,29 гривень; пеня за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 березня 2024 року по 19 листопада 2024 року в розмірі 202,14 гривень, всього на загальну суму 69 240, 54 гривень, відповідно до розміру частки власності, а саме: з відповідача ОСОБА_1 ( відповідно до частки власності)- 34 620,27 гривень, з відповідача ОСОБА_2 ( відповідно до частки власності ) 17 310,14 гривень, з відповідача ОСОБА_3 ( відповідно до частки власності) 17 310,13 гривень.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжного доручення №1098 від 28.10.2024 позивач сплатив при поданні позову судовий збір в сумі 3 028,00 гривень, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с.1,2).

Виходячи з того, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача ОСОБА_1 1 514, 00 гривень (пропорційно 50 % розміру задоволених позовних вимог); з відповідача ОСОБА_2 757,00 гривень ( пропорційно 25 % розміру задоволених позовних вимог); з відповідача ОСОБА_3 757,00 гривень ( пропорційно 25 % розміру задоволених позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, інфляційні втрати, три відсотки річних та пеню на загальну суму 34 620 (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять) гривень 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, інфляційні втрати, три відсотки річних та пеню на загальну суму 17 310 ( сімнадцять тисяч триста десять) гривень 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, інфляційні втрати, три відсотки річних та пеню на загальну суму 17 310 ( сімнадцять тисяч триста десять) гривень 13 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 514 ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 757 ( сімсот п`ятдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 757 ( сімсот п`ятдесят сім) гривень.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач- Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства», , місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м.Славутич, вулиця Військових будівельників, 8.

Відповідач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса

зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне заочне рішення суду складено 07 березня 2025 року.

Суддя Н. С. Бабич