КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 2-3705/10 Головуючий у суді І інстанції: Цимбал І.К.
провадження №22-ц/824/4219/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Стельниковича Сергія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії» (правонаступником якого стало АТ «Міжнародний резервний Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року заявник звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії» (правонаступником якого стало АТ «Міжнародний резервний Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості. В обґрунтування заяви, заявник посилався на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2010, позовні вимоги ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 3 636 203,18 доларів та 6 419 720 грн 87 коп., що станом на 08.06.2010 року становить 3 522 2086 грн 25 коп. та судові витрати. Рішення набрало законної сили.

28.03.2024 року відбувся продаж активів АТ «Мегабанк», АТ «МР Банк» та ПАТ «Промінвестбанк», що складається з прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з фізичними особами, зокрема активу АТ «МР Банк» з права вимоги за кредитним договором №01-06-07/ФО від 04.06.2007 року.

Переможцем продажу вказаного активу права вимоги, в тому числі за вказаним кредитним договором стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт».

27.05.2024 року між АТ «МР Банк» та ТОВ «ФК «Форінт» було укладено договори про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №01-06-07/ФО від 04.06.2007 року.

Таким чином, заявник набув право грошової вимоги за кредитним договором №№01-06-07/ФО від 04.06.2007 року, боржником за яким є ОСОБА_1 ..

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволено.

Замінено стягувача АТ «Міжнародний резервний банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-3705/10, виданого 14.03.2013 року на примусове виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Замінено стягувача АТ «Міжнародний резервний банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-3705/10, виданого 14.03.2013 року на примусове виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості.

Не погодившись з вказаною ухвалою, адвокат Стельникович С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та відмовити в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-3705/10 виданого 14.03.2013 року на примусове виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що сам собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позичальника безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання.

Посилався на те, що якщо новий кредитор уклав договір відступлення прав вимоги за кредитним договором у процедурі примусової ліквідації банку, то він не набуває права здійснювати фінансові операції відносно боржника, оскільки за умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у нього виникає лише право вимагати виконання зобов`язань у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції міг замінити сторони у виконавчому провадженні лише на підставі договору факторингу, однак такий договір не був укладений між АТ «МР-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», а тому підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні у суду першої інстанції не було.

16 січня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив від представника АТ «Міжнародний Резервний Банк» - Лавріна Олексія Вячеславовича, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

16 січня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив від представника ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» - адвоката Філатової Наталії Анатоліївни, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву АТ «Міжнародний резервний банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що оскільки між АТ «Міжнародний резервний банк» та ТОВ «ФК «Форінт» було укладено договори про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 01-06-07/ФО від 04.06.2007 року, таким чином заявник набув право грошової вимоги за кредитним договором № 01-06-07/ФО від 04.06.2007 року, боржником за яким є ОСОБА_1 ..

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником, і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10.

Встановлено, що 04.06.2007 року між ЗАТ «Банк НРБ», правонаступником якого було ЗАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 01-06-07/ФО, відповідно до якого надано кредит в розмірі 1 500 000 доларів США.

В якості забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором з фінансовим поручителем ОСОБА_2 04.06.2007 року укладено договір поруки, який посвідчено нотаріально за №з-2410.

14.07.2010 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі № 2-3705/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість у сумі 3636203,18 доларів США та 6 419 720,87 грн, що станом на 08.06.2010 року становить 35 222 086,25 грн.

З метою виконання рішення суду від 14.07.2010 року стягувачу були видані 14.03.2013 року виконавчі документи (листи) № 2-3705/10 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

На момент подання заяви виконавчі документи знаходять на примусовому виконанні :

- у приватного виконавця Филипів Андрія Миколайовича, виконавче провадження за № НОМЕР_1 від 08.10.2020 (стягувач - АТ «МР Банк», боржник - ОСОБА_1 );

- приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича, виконавче провадження № НОМЕР_2 від 26.08.2020 року (стягувачем - АТ «МР Банк», юоржник - ОСОБА_2 ).

28.03.2024 року відбувся продаж пулу активів АТ «Мегабанк», АТ «МР Банк» та ПАТ «Промінвестбанк», що складається з прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з фізичними особами, зокрема, активу АТ «МР Банк» з права вимоги за кредитним договором № 01-06-07/ФО від 04.06.2007 року (боржник - ОСОБА_1 ).

Переможцем продажу вказаного активу з права вимоги, в тому числі за вказаним кредитним договором стало ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», що підтверджується протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-537 від 28.03.2024 року (а.с. 43-44 том 3).

10.04.2024 року ТОВ «ФК «Форінт», який придбав активи з прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 01-06-07/ФО від 04.06.2007, було сплачено ціну продажу активів/лоту у загальному розмірі 17 128 583,05 грн, що підтверджується платіжними інструкціями за № 12588147, за № 12588148, за № 12588149 від 10.04.2019 року (а.с. 45-47 том 3).

27.05.2024 року АТ «МР Банк» та ТОВ «ФК «Форінт» укладено Договір № GL3N225744 про відступлення прав вимоги, на підставі протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-537 від 28.03.2024 року, відповідно до умов якого Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів та дебіторів зазначених у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього Договору (а.с. 48-50 том 3).

Пунктом 2 Договору передбачено, що Новий кредитор, в день настання Відкладальної обставини відповідно до пункту 181 цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 5 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основним договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основним договорами, сплату Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней. Штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основним договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржникам, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 2 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Згідно Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору № GL3N225744 відступлення прав вимоги від 27.05.2024 року, які є невід`ємними частинами Договору, ТОВ «ФК «Форінт» було відступлено заборгованість Боржників, в тому числі за кредитним договором № 01-06-07/ФО від 04.06.2007 року, укладеного з ОСОБА_1 , та забезпечувальним договором (договором поруки від 04.06.2007 року, укладеного з ОСОБА_2 , який посвідчено нотаріально за № з-2410).

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із вищезазначеними положеннями законодавства, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність у суду першої інстанції підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Форінт» про заміну сторони у виконавчому листі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при вирішенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції дотримався положень статті 442 ЦПК України та вірно застосував до спірних правовідносин вимоги статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ФК «Форінт» є правонаступником АТ «Міжнародний Резервний Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів №2-3705/10, виданого 14.03.2013 року на примусове виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позичальника безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі твердження не грунтуються на вимогах закону.

Наведені в апеляційній скарзі апелянтом правові позиції Верховного суду щодо нарахування процентів та неустойки, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки в даному випадку такі питання не були та не могли бути предметом розгляду судом першої інстанції при розгляді заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Стельниковича Сергія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «06» березня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

О.В. Желепа