КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 759/20153/24

провадження № 22-ц/824/4128/2025

07 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гришка Сергія Олександровича на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року в складі судді Ключника А. С.,

встановив:

27.09.2024 Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Заявою-договором №176453-012 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 11.05.2018, що станом на 13.09.2024 становить 243 558, 94, з якої: 118 393, 42 - основний борг, 125 165, 52 грн - заборгованість по процентах.

29.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до АТ «Таскомбанк», в якій просив визнати кредитний договір №176453-012 від 11.05.2018, який був укладений між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 таким, що виконаний.

Стягнути з АТ «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 146 529,22 грн, як надмірно сплачені кошти.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Таскомбанк» про захист прав, визнання кредитного договору таким, що виконаний та зобов`язати вчинити певні дії.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги за зустрічною позовною заявою та вимоги за первісним позовом мають різний предмет доказування, а тому їх одночасний розгляд є недоцільним та може призвести до невиправданого затягування та ускладнення розгляду справи.

07.11.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Гришко С. О. через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року, матеріали справи направити на розгляд до цього суду для продовження розгляду.

Звертає увагу, що спір за первісним позовом виник з підстав наявності у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №176453-012 від 11.05.2018 у розмірі 243 558, 94 грн.

Предметом зустрічного позову є визнання кредитного договору №176453-012 від 11.05.2018 таким, що виконаний зі сторони ОСОБА_1 , з підстав нікчемності п. 1.4 кредитного договору №176453-012 від 11.05.2018, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому не має заборгованості за кредитним договором №176453-012 від 11.05.2018, а навпаки, наявна переплата зі сторони ОСОБА_1 .

Отже, первісний та зустрічний позов виникли з одних правовідносин, задоволення зустрічного позову виключає повністю задоволення первісного позову.

Крім того, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів виражається у підставах цих позовів та поданих доказах, а вимоги за зустрічним і первісним позовами зараховуються.

На думку ОСОБА_1 доцільним є сумісний розгляд зустрічного і первісного позову, оскільки це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, ніяким чином не затягне розгляд справи, а навпаки, встановити дійсні взаємовідносини сторін, а також виключить можливе винесення в майбутньому взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємопов`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Таким чином, зі змісту ст. 193 ЦПК України вбачається, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

За змістом даної норми однією з умов прийняття зустрічного позову є доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів.

Доцільно їх розглядати в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20 березня 2019 року у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Предметом первісного позову є стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за Заявою-договором №176453-012 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 11.05.2018.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є визнання кредитного договору №176453-012 від 11.05.2018, який був укладений між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , виконаним та стягнення надмірно сплачених коштів.

Таким чином, позов АТ «Таскомбанк» та зустрічний позов ОСОБА_1 виникають з одних правовідносин щодо виконання сторонами умов кредитного договору, взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів виражається у підставах цих позовів. Отже, вони є взаємопов`язанами.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував і дійшов помилкового висновку про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала про повернення скарги постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гришка Сергія Олександровича задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук