ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді: Чумак О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" адвоката Клименка Тараса Васильовича

на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 червня 2025 року, ухвалене суддею Савченко Л.І.

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.03.2024 р. між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 493735-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Бізнес Позика» 21.03.2024 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 493735-КС-001 про надання кредиту. Відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 493735-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, а ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 21.03.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Договір № 493735-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором.

Відповідачу було надано кредиту у розмірі у розмірі 19000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 14.11.2024 р. утворилася заборгованість у сумі 82523,60 грн., яка складається з: суми прострочений платежів по тілу кредиту - 19000 грн., суми прострочених платежів по процентах - 60673,60 грн., суми прострочених платежів за комісією - 2850 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 червня 2025 року позов ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором № 493735-КС-001 від 21.03.2024 у сумі 21850 грн., яка складається із: 19000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 2850 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 641,21 грн.

Рішення суду обґрунтоване тим, що на ОСОБА_1 , як дружину військовослужбовця Збройних Сил України поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому відповідно до умов кредитного договору їй не повинні нараховуватися проценти за цим договором. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що з відповідача не підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у розмірі 60673,60 грн. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та комісії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду його частково в частині відмовлених позовних вимог в апеляційному порядку оскаржив представник ТОВ "Бізнес Позика" адвокат Клименко Т.В., просив його скасувати та ухвалити у відповідній частині нове рішення про стягнення з відповідача заборгованості по нарахованим процентам у розмірі 18493,60 грн., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що поширення дії ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на дружин та чоловіків військовослужбовців щодо не нарахування процентів за користування кредитом відбулося лише з набранням чинності Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме з 18.05.2024, тому за період з 13.02.2024 по 18.05.2024 з відповідачки підлягають стягненню проценти у сумі 18493,60 грн.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Лепій О.В. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у стягненні заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 18493,60 грн., тому в іншій частині рішення суду в силу ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 21.03.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 493735-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 17-21).

Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 19000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором.

Строк на який надається кредит становить 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15159869, фіксована. Комісія за надання кредиту: 2850 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 19000 грн. Строк дії договору: до 05.09.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 49440 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9211,09 процентів. Денна процентна ставка: 0,95 процентів (п. 2.3- п. 2.11 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в п. 2.1. договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору.

Пунктом 3.2. договору про надання кредиту визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та додатку № 1 до договору.

У розділі 8 договору «Реквізити та підписи сторін» зазначено номер електронного платіжного засобу позичальника ОСОБА_1 НОМЕР_2 та номер телефону - НОМЕР_3 .

Факт належності ОСОБА_1 даного рахунку та зарахування 21.03.2024 кредитних коштів підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» та долученою до нього випискою по рахунку № НОМЕР_4 за період з 21.03.2024 по 05.09.2024 (а.с. 71-72).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань з надання позичальнику кредитних коштів.

З розрахунку заборгованості за договором № 493735-КС-001 позичальника ОСОБА_1 вбачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість у загальному розмірі 82523,60 грн., яка складається із:

- 19000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту,

- 60673,60 грн. - сума прострочених платежів по процентах,

- 2850 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Відповідачем до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 , з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 05 квітня 2022 року зареєстрували шлюб (а.с. 101).

Згідно копії військового квитка Серії НОМЕР_6 ОСОБА_2 з 24.10.2017 р. проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_7 НГУ (а.с. 102-107).

З копії довідки Т.в.о. командира військової частини ОСОБА_4 від 27.01.2025 р. вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_7 Національної гвардії України за контрактом з 24.10.2017 р. по теперішній час (а.с. 109)

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_8 виданого на ім`я ОСОБА_2 останній має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 112).

Відмовляючи в частині позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції прийшов до висновку, що на ОСОБА_1 , як дружину військовослужбовця Збройних Сил України поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому проценти за користування кредитом стягненню не підлягають.

Колегія суддів не повною мірою погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Факт укладення між сторонами 21.03.2024 року договору № 493735-КС-001 про надання кредиту у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» відповідачем не спростовано.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.

Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Ці положення внесені до зазначеного закону України від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року.

До 18 травня 2024 року ч. 15 ст. 14 Закону № 2011-ХІІ була викладена в такій редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».

Враховуючи вищенаведене та приписи частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, яка почала діяти з 18 травня 2024 року на період проходження чоловіком відповідачки військової служби відсотки за кредитом нараховані бути не можуть.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У пункті 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року N 1-рп/99 зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

У п. 2 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

В прикінцевих положеннях Закону № 1275-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" прописано про надання зазначеній нормі дії в часі у межах конкретно визначеного періоду, а саме: військовослужбовцям - з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Враховуючи вищенаведене, приписи частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підлягають застосуванню до ОСОБА_1 , як дружини військовослужбовця, з 18 травня 2024 року.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ТОВ «Бізнес Позика» проценти за користування кредитом за період з 21.03.2024 по 17.05.2024 у сумі 18493,60 грн.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявності підстав для скасуваннярішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 червня 2025 року в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом та ухвалення у відповідній частині нового рішення про часткове задоволення даної позовної вимоги у сумі 18493,60 грн.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» задоволено на 48,88 %.

За розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції позивачем сплачено судовий збір у сумі 6056 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню судовий збір сумі 2960,17 грн. (6056 грн. ? 48,88 %).

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. ч. 1 п. 2, 376 ч. 1, п. 3, 4, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" адвоката Клименка Тараса Васильовича задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 червня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом скасувати та ухвалити у відповідній частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення процентів за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість по нарахованим процентами за користування кредитом у сумі 18493,60 грн.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» судовий збір у сумі 2960,17 грн.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук