Єдиний унікальний номер 142/289/25
Номер провадження 2-о/142/24/25
РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2025 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Нестерука В.В.,

з участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в с-щі Піщанка Вінницької області

цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

До Піщанського районного суду Вінницької області 25 квітня 2025 року в порядку окремого провадження надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить суд встановити факт що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОПП НОМЕР_1 , проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2003 року по день смерті ОСОБА_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування вимог заявник зазначає, що відповідно до повідомлення про смерть від 23.10.2023 року ОСОБА_1 (надалі-Заявник) повідомлено про загибель ОСОБА_2 (надалі-Померлий) ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час обстрілу взводного опорного пункту зі сторони збройних сил російської федерації поблизу села Першотравневе, Куп`янського району, Харківської області. На момент смерті Померлий був не одружений, дітей не мав, батьків та близьких родичів також не мав. Батьки Померлого за життя вели антисоціальний спосіб життя та не піклувалися про Померлого, починаючи з 2003 року Померлий проживав разом з Заявником однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 . Заявник купував Померлому, речі, збирав до школи тощо, в свою чергу Померлий допомагав Заявнику по господарству. Померлий з 1999 року по 2007 рік навчався в Ставецькій загальноосвітній школі І-ІІ ступенів та з 2003 року проживав разом з Заявником, що підтверджується довідкою КП "Ставківська гімназія". Відповідно до довідки Піщанської селищної ради №403 від 27.02.2025 року Заявник та Померлий проживали за адресою АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_5 Померлий та Заявник сплатили ОСОБА_3 , кошти в сумі 50 000 (пятдесят тисяч) грн., як розрахунок за житловий будинок в АДРЕСА_2 , що підтверджується розпискою від 27.07.2018 року, у зазначеному будинку планувалося провести ремонтні роботи після чого там планував жити Померлий. ІНФОРМАЦІЯ_6 Померлий склав довіреність яким надав право Заявнику представляти його інтереси по оформленню його спадкових прав на майно яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . 31.07.2018 року Померлий склав заповіт відповідно до якого все своє майно на момент своєї смерті заповів Заявнику і після смерті Померлого саме на підставі даного заповіту Заявник отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.05.2024 року. Всі документи Померлого, військовий квиток, посвідчення учасника бойових дій, розписка про сплату коштів за будинок, трудова книжка, посвідчення про приписку, атестат про повну загальну середню освіту, диплом, свідоцтво про базову загальну середню освіту, документи щодо нагородження, наразі знаходяться в Заявника так як Померлий залишив їх за місцем проживання Заявника так як вважав місце проживання останнього і своїм місцем проживання та своїм домом. Сповіщення про смерть Померлого прийшло на адресу та на ім`я Заявника так як саме дані Заявника зазначив Померлий у військовій частині як свою найближчу людину яку необхідно повідомити в разі поранення або смерті. Всі документи щодо загибелі ОСОБА_2 , а саме, наказ про результати службового розслідування, акт службового розслідування за фактом загибелі, витяги з протоколу засідання штатної ВЛК, тощо надійшли Заявнику та знаходяться в нього. Крім того, Заявнику було здійснено виплату заробітної плати Померлого, з в/ч НОМЕР_2 , яку він не отримав за життя, що підтверджується випискою з карткового рахунку Заявника. Поховання Померлого здійснював Заявник, що підтверджується довідкою Піщанської селищної ради від 08.11.2023 року, саме Заявник отримував лікарське свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть, тощо, нагороди які вручалися посмертно Померлому отримував Заявник як член сім`ї померлого. Факт проживання Померлого та Заявника однією сім`єю буде підтверджено також показами свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 клопотання про виклик яких до суду буде заявлено Заявником. Необхідність встановлення факту проживання Заявника з померлим військовослужбовцем зумовлена тим, що Заявник планує звернутися з відповідною заявою про отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2025 року дану заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.

Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 27 травня 2025 року.

27 травня 2025 року на адресу суду від представника заінтересованої особи: Міністерства оборони України, що діє на підставі довіреності Москаленка А. О. надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 , в якому представник заінтереосваної особи просить ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обгрунтування своїх заперечень проти заяви про встанволення факту, що має юридичне значення зазначає, що встановлення вказаного факту в судовому порядку у межах вказаної справи не породжує відповідних юридичних наслідків, у зв`язку з чим зазначена заява задоволенню не підлягає, оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю, як визначено заявником для отримання одноразової грошової допомоги, не призведе до виникнення у нього права на отримання вказаної допомоги, оскільки останній не належить до жодної із категорій утриманців загиблого в розумінні Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

27 травня 2025 року у зв`язку з неявкою усіх учасників судове засідання було відкладено на 14 годину 00 хвилин 14 липня 2025 року.

14 липня 2025 року у зв`язку з неявкою усіх учасників судове засідання було відкладено на 10 годину 00 хвилин 08 серпня 2025 року.

08 серпня 2025 року в судовому засіданні по даній цивільній справі за клопотанням представника заявника про необхідність долучення додаткових доказів було оголошено перерву до 11 години 00 хвилин 08 вересня 2025 року.

Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року в судовому засіданні в даній цивільній справі було оголошено перерву до 13 години 00 хвилин 07 жовтня 2025 року, витребувано з Крижопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ: повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Ставки Піщанського району Вінницької області; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_4 , яка померла в с. Ставки Піщанського району Вінницької області.

30 вересня 2025 року на адресу суду на виконання вимог ухвали суду від 08 вересня 2025 року від Крижопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 6 ОСОБА_7 , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 6 ОСОБА_8 .

07 жовтня 2025 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 13 годин 00 хвилин 07 листопада 2025 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в іншому провадженні.

07 листопада 2025 року за клопотанням заявника судове засідання було відкладено на 10 годину 00 хвилин 09 грудня 2025 року.

В судове засідання 09 грудня 2025 року заявник ОСОБА_1 та його представник авдокат Каленяк Е.А. не з`явилися, проте на адресу суду від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій представник просить суд розглянути справу без участі заявника та його представника за наявними в справі матеріалами, вимоги викладені в заяві підтримує повністю, просить суд їх задовольнити.

Заінтересована особа - Міністерство оборони України в судове засідання 09 грудня 2024 року свого уповноваженого представника не направила, про дату, час та місце проведення судового засідання представник заінтересованої особи був повідомлений належним чином шляхом отримання повістки про виклик до суду в підсистемі "Електронний суд", де учасник має зареєстрований електронний кабінет. Будь-яких заяв, чи клопотань, крім відзиву на заяву, від представника заінтересованої особи на адресу суду не надходило.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, суд, вважає за можливе, здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Допитані в попередніх судових засіданнях свідки надали суду наступні пояснення.

Свідок ОСОБА_6 вказала що ОСОБА_2 прибув до села Ставки разом зі своїми батьками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , коли йому було приблизно десять років. Також їй відомо, що старший син ОСОБА_11 проживає в Республіці Молдова. Свідок зазначила, що ОСОБА_2 підтримував дружні стосунки з дітьми ОСОБА_1 , а після смерті батька почав проживати в сім`ї ОСОБА_12 . За її словами, мати ОСОБА_2 померла орієнтовно у період між 2016 та 2019 роками; зв`язок із матір`ю він підтримував, допомагав їй, однак спільно з нею не проживав. Крім того, свідок вказала, що з 2016 року ОСОБА_2 проходив військову службу.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні охарактеризувала заявника ОСОБА_1 як порядну та доброзичливу людину. Вона повідомила, що ОСОБА_2 разом із батьками прибув до їхнього села, з дитинства спілкувався та грався з дітьми ОСОБА_1 , а після смерті свого батька, у віці приблизно 1012 років, почав проживати в сім`ї ОСОБА_12 . За її словами, ОСОБА_2 навчався у Крижопільському ПТУ, а ОСОБА_1 виховував усіх дітей однаково, не роблячи між ними різниці та забезпечуючи всім необхідним.

Суд, заслухавши пояснення заявника, думку його представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

На підставі досліджених судом письмових доказів судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Ставки Піщанського району Вінницької області народився ОСОБА_2 , батьками якого зазначено ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.95)

Згідно копії витягу з наказу командира військовї частини польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 28 від 20 січня 2017 року, ОСОБА_2 призначено на посаду солдата строкової служби заступника командира бойової машини-навідника-оператора 3 механізованого відділення, 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону, ВОС -121100А (а.с.13)

Відповідно до копії військового квитка ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 , виданого 10 жовтня 2016 року та копії витягу з послужного списку на старшого сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , наданого військовою частиною НОМЕР_2 12 грудня 2023 року, ОСОБА_2 призваний до Збройних сил України 10 жовтня 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_11 , а також у них зазначені дати проходження ним служби, підрозділи, переміщення по службі та інші офіційні дані (а.с.14, 19-22)

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 12-19-882-47/23 від 23 жовтня 2023 року слідує, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Першотравневе Куп`янського району Харківської області від вибухової травми (а.с.35)

Відповідно до долученої до заяви заявником копії акту службового розслідування за фактом загибелі військовослужбовця військової служби за контрактом старшого сержанта ОСОБА_2 , та копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27 листопада 2023 року № 5998 «Про результати службового розслідування за фактом загибелі військовослужбовця військової служби за контрактом старшого сержанта ОСОБА_2 » встановлено, що військовослужбовця військової служби за контрактом головного сержанта 2 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , старшого сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , слід вважати таким, що загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Першотравневе Куп`янського району Харківської області під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення національної безпеки та оборони відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, що пов`язано з захистом Батьківщини. (а.с.7-9, 41-42)

Відповідно до копій витягу з протоколу засідання штатної військо-лікарської комісії Центральної військової-лікарської комісії Збройних Сил України від 09 січня 2024 року № 164 та витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії Протоколу № 502 від 09 лютого 2024 року, «вибухова травма», отримана 21 жовтня 2023 року старшим сержантом ОСОБА_2 , 1993 року народження, під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії, послужила причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.16,17,18)

Відповідно до копії довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданої В/ч НОМЕР_2 23 грудня 2023 року за № 17509/3, старший сержант ОСОБА_2 дійсно в період з 06.09.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 12.12.2022, з 31.01.2023 по 08.06.2023, з 13.06.2023 по 15.07.2023, з 29.07.2023 по 17.10.2023, з 17.10.2023 по 21.10.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с.25)

Відповідно до копій посвідчень до нагород ОСОБА_2 було нагороджено нагрудним знаком « ІНФОРМАЦІЯ_12 », відзнакою командувача Сухопутних військ Збройних Сил України «За звитягу», відзнакою-медаллю « ІНФОРМАЦІЯ_13 », пам`ятним нагрудним знаком «30-та окрема гвардійська механізована Новоград-волинська, Рівненська орденів червоного прапора і Суворова бригада», а 07 березня 2024 року було нагороджено посмертно орденом «За мужність ІІІ ступеня» (а.с.36-40)

23 жовтня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_1 було направлено повідомлення про смерть № 3/1911, відповідно до якого сповіщається про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час обстрілу (а.с.51)

07 листопада 2023 року Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 , про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Першотравневе Купянського району Харківської області (а.с.50)

08 листопада 2023 року ОСОБА_1 було подано на адресу командира військової частини НОМЕР_2 заяву про виплату йому матеріальної допомоги на поховання та всіх видів грошового забезпечення, належних, але не отриманих до дня смерті його племінником ОСОБА_2 , що підтверджується копією відповідної заяви (а.с.33)

07 листопада 2023 року на запит ОСОБА_1 Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було сформовано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с.15)

Відповідно до копії довідки Піщанської селищної ради Вінницької області № 1438 від 08 листопада 2023 року, копія якої долучена до заяви, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , здійснював поховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та захоронений в с. Ставки Тульчинського району Вінницької області (а.с.24, 30)

Згідно копії довідки Комунального закладу «Ставківська гімназія» Піщанської селищної ради від 04 березня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчався в Ставецькій загальноосвітній школі І-ІІ ступенів з 1999 року по 2007 рік та проживав разом з ОСОБА_1 з 2003 року за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.26)

Відповідно до довідки Піщанської селищної ради Вінницької області № 402 від 27 лютого 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27)

Відповідно до копії довідки Піщанської селищної ради Вінницької області № 403 від 27 лютого 2025 року, копія якої долучена до заяви, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживав із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , з 2003 року за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство (а.с.28)

Також на підтвердження проживання разом з ОСОБА_2 однією сім`єю заявником долучено до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, копію довідки про реквізити одержувача ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої він має рахунок для поповнення НОМЕР_8 , скріншоти з банківських додатків про отримання на картку НОМЕР_9 від ОСОБА_2 14 лютого 2021 року 1000,00 гривень, про зарахування на картку НОМЕР_8 заробітної плати від В/ч НОМЕР_2 в розмірі 11887,12 грн., копію довіреності від 05 листопада 2018 року, посвідченої сільським головою Ставківської сільської ради Піщанського району Вінницької області, якою ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_1 на ведення справи по оформленню його спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 , копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 травня 2024 року виданого ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , розписку від 27 липня 2018 року про передачу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 коштів в сумі 50000,00 грн. ОСОБА_3 за будинок в АДРЕСА_2 , копію скріншота з сайту Піщанської селищної ради з фото світлинами про вручення родичам загиблих захисників нагород посмертно (а.с.12, 29, 31, 32, 46, 54-55)

Також судом досліджено надані заявником копію свідоцтва про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_10 про те, що ОСОБА_2 в 2008 року закінчив загальноосвітню школу І-ІІ ступенів с. Ставки Піщанського районну Вінницької області з додатком до нього серії 12 СЗ № 245970, копію атестата про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_11 , виданого 25 травня 2016 року ОСОБА_2 про те, що він здобув повну загальну середню освіту в 2016 році у Державногму навчальному закладі «Крижопільський професійний будівельний ліцей» та додаток до нього № 12АШ № 299265, копію диплома кваліфікованого робітника серії НОМЕР_12 , відповідно до якого ОСОБА_2 закінчив у 2016 році Державний заклад «Крижопільський професійний будівельний ліцей» та здобув професію «столяра будівельного, паркетника» та додаток до нього, копію паспорта громадянина України ОСОБА_2 , картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_2 , посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_2 , копію посвідчення про приписку ОСОБА_2 , копію трудової книжки ОСОБА_2 заповненої 30 червня 2016 року (а.с.10, 11, 23, 34, 45, 46, 47, 49, 52)

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

У порядку окремого провадження справа про встановлення фактів розглядається, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Cправи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за умов, якщо факти, які підлягають встановленню, мають юридичний характер, тобто відповідно до закону викликають юридичні наслідки - виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2019 року у справі № 305/279/16-ц (провадження № 61-30299св18)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки також містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05.12.2019 року у справі № 750/9847/18, від 03.02.2021 року у справі № 644/9753/19, від 16.06.2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08.09.2021 року у справі № 641/5187/20.

Таким чином, в судовому порядку можливо встановити факти, коли ці факти безпосередньо породжуватимуть юридичні наслідки, тобто вони повинні мати юридичне значення, а саме: від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 посилався на те, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з загиблим ОСОБА_2 , який приймаючи безпосередню участь у заходах із забезпечення оборони України та проходячи військову службу за контрактом загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідно йому з метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, яка передбачена в статті 16-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та розмір якої визначений постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168 «Про деякі питання виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Отже, для визначення можливості встановлення факту, про який просив заявник, суду в першу чергу при ухваленні рішення необхідно встановити, чи породить встановлення таких фактів юридичні наслідки для заявника у виді набуття права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» та постановою КМУ від 28.02.2022 № 168.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовців, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовців - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби (пп. 1 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України Про Національну поліцію та пункті 4 статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору, у рівних частках.

Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється особам, зазначеним в особистому розпорядженні загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, або особам, зазначеним у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України Про Національну поліцію та пункті 4 статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей з урахуванням положень абзаців четвертого і п`ятого цього пункту.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата складання актового запису про смерть, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в редакції, яка діяла на дату смерті ОСОБА_2 було установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно зі ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній як на дату смерті ОСОБА_2 так і на дату складення актового запису про смерть ОСОБА_2 ) у випадках, зазначених у підп. 1-3 п. 2 сатті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, за загиблого (померлого) військовослужбовця.

Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих, які перебували на їх утриманні (ст. 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли в період проходження служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю; в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю; г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати; д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Як визначено ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ( у редакціях як на дату смерті ОСОБА_2 , так і на дату складення актового запису про смерть ОСОБА_2 ), та положень статей 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого), тобто визначено вичерпний перелік осіб, які мають право на визначену грошову допомогу.

Разом з тим, під час розгляду справи було встановлено, що заявником не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували належність заявника до переліку категорії осіб, які б, у разі встановлення судом факту спільного проживання однією сім`єю з загиблим ОСОБА_2 надавали йому право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції на час виникнення спірних правовідносин, а саме на час загибелі ОСОБА_2 .

Суд вважає помилковим посилання заявника та його представника на те, що заявник має право на отримання грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 як член сім ї загиблого (померлого) військовослужбовця, коло яких визначається відповідно до Сімейного кодексу України, зокрема , що законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї, та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю, серед яких спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єднались для спільного проживання, а також посилання на положення ч.2 статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно якої члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються, відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки положення частини 2 статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як у редакціях як на дату смерті ОСОБА_2 , так і на дату складення актового запису про смерть ОСОБА_2 не містять таких норм.

Разом з тим, частина 2 статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» містила норми про визначення членів сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, в редакції, яка діяла станом на 19 серпня 2022 року, тобто до загибелі ОСОБА_2 та до правовідносин, що склалися у даній справі, застосуванню не підлягає.

Розглядаючи заяви в окремому провадженні, суд на підставі поданих доказів з`ясовує можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник, у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Питання про те, чи має юридичне значення той чи інший факт, із заявою про встановлення якого особа звернулася до суду, вирішується залежно від мети його встановлення (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 161/9609/22, провадження № 61-12995сво22.)

Відтак, встановлення вказаного факту проживання заявника однією сім`єю з ОСОБА_2 про який просить заявник не породить для заявника юридичних наслідків, тобто не призведе до набуття права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_14 про про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст. ст. 13, 89, 258, 259, 263-265, 293, 315, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його підписання до Вінницького апеляційного суду.

Сторони по справі:

Заявник - ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

Заінтересована особа - Міністерство оборони України, що знаходиться в м. Київ, вул. Повітряних Сил, 6, код ЄДРПОУ 00034022.

Суддя :