Справа № 314/4180/24
Провадження № 2/314/274/2025
26.02.2025 року м.Вільнянськ
У вересні 2024 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла вищезазначена позовна заява про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у комунальній власності Михайлівської сільської ради Запорізької району Запорізької області з 2023 року знаходиться квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , в даній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , але фактично не проживають у ній більше семи років. Оскільки місцепроживання відповідачів не відоме позивач не звертався з вимогою про добровільне зняття з реєстрації з вищевказаної квартири.
Представник позивача позовні вимоги підтримав надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачі про дату та час слухання справи повідомлялися судом належним чином, у суде засідання не з`явились відзиву, клопотань до суду не надали.
Таким чином, суд вважає за можливе, відповідно до правил ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Так, власником квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , є позивач Михайлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області, що підтверджується зокрема витягом з Державного реєстру речових прав, відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідками від 19.09.2024 та 23.09.2024 року виданими виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, але фактично не проживають за вказаною адресою більше семи років, комунальні платежі не сплачують, в триманні житла участі не беруть, квартира знаходиться в занедбаному стані, що підтверджується актом №4 опису нерухомого майна від 13.06.2019, актом обстеження житла комунальної власності Михайлівської сільської ради від 2021 року, Актами обстеження нерухомого майна (квартири) від 20.02.2023, 23.03.2023, 27.04.2023, 26.05.2023.
Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР).
У п.4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» закріплено, що місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом.
Відповідно п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житлом.
Згідно п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. У разі виникнення спору між власником і членами його сім`ї суд повинен врахувати, що право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст. 405,406 ЦК. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо іншого не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, право на користування чужим майном може бути втрачено на вимогу власника цього майна на підставі ст. 391 ЦК, ст. 406 ЦК України. Оскільки відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, проте не проживають, суд приходить до висновку, що останні втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки таке зберігання чинить перешкоди для реалізації прав власника.
Враховуючи, що позов задоволено, суд стягує понесені позивачем судові витрати на судовий збір з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.12, 81, 82, 270, 280, 288, ЦПК України, ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Іван Олександрович Кононенко