Справа № 714/481/23
Провадження № 2/714/13/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2025 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді: Козловської Л.Д.

з участю: секретаря Постевка Л.В.

з участю сторін:

позивачки: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Сімків Є.В.

представника неповнолітнього відповідача: ОСОБА_3

представника третьої особи: Глібочану Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Органу опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про скасування договорів дарування житлового будинку, земельної ділянки та поділ майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів про скасування договорів дарування житлового будинку, земельної ділянки та поділ майна. Посилається на те, що 04 листопада 1979 року між нею та відповідачем ОСОБА_4 , було укладено шлюбу, який зареєстрований виконавчим комітетом Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. За період вказаного шлюбу вона зі своїм чоловіком набули у власність нерухоме майно, а саме житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка під вказаним будинком площею 0,2242 ra, кадастровий номер :01:001:0389, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель. Вказаний будинок ними було побудовано під час шлюбу. Державну реєстрацію права власності на вказане вище нерухоме майно було проведено у 2016 році державним реєстратором Чернівецького комунального обласного БТІ, Задвірним А.П. Зі слів її доньки вона дізналась, що вказане вище нерухоме майно було у 2017 році відчужене, та переоформлене на її онуку, неповнолітню, ОСОБА_5 . Вона була обдарованою особою, яка отримала у дар житловий будинок да земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Перевіривши вказану інформацію у реєстрі нерухомості 05.04.2023 року переконалась, що дійсно на підставі договору дарування житлового будинку від 23.02.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу, Опришко С.І, заресстрованого у реєстрі за № 655. Також на підставі договору дарування земельної ділянки від 23.02.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу, Опришко С.І., зареєстрованого у реєстрі за № 653, було подаровано земельну ділянку розміром 0,2242 га, кадастровий номер :01:001:0389 також неповнолітній ОСОБА_5 . Оскільки вказане спірне нерухоме майно нажите нею та відповідачем під час шлюбу, воно є спільною власністю подружжя.

Просить суд визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, серія та номер 653, виданий 23.02.2017 року приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу, Опришко С.I., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 207, кадастровий номер :01:001:0389, адреса: АДРЕСА_1 , визнати недійсним договір дарування житлового будинку, серія та номер 655, виданий 23.02.2017 року приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу, Опришко С.І., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 207, адреса: АДРЕСА_1 , визнати за нею право власності на (одну другу) частку земельної ділянки площею 0,2242 га., кадастровий номер :01:001:0389, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею право власності на (одну другу) частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,та стягнути із відповідачів, на її користь судові витрати понесені нею у зв`язку із розглядом даної справи, пов`язані зі сплатою судового збору та інші витрати.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 подала заперечення на позов. В якому посилається на те, що в своїй позовній заяві позивач стверджує, що за період шлюбу з ОСОБА_4 набула у власність нерухоме майно та земельну ділянку розташовані по АДРЕСА_1 . Вказане майно є спільним майном подружжя. У квітні 2023 року позивачу стало відомо що житловий будинок та земельна ділянка відповідачем у справі ОСОБА_4 були подаровані відповідно до договору дарування онуці ОСОБА_5 .

Позивач вважає, що договір є незаконним оскільки вона не надавала свою згоду на оформлення правочину про відчуження майна та земельної ділянки оскільки під час укладання договору вона перебувала за межами країни, тому в силу ст.ст.203,215,216 ЦК України даний договір є недійсним.

Крім цього, позивач вважає, що дане майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0389 площею 0.2242 га є спільним майном подружжя та підлягає поділу.

Вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 являються безпідставними, необгрунтованими та також такими, що не відповідають вимогам закону, а тому в задоволені позовних вимог слід відмовити з підстав, викладених в запереченні до позовної заяви.

В судовому засіданні позивачка та її представник просили суд позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та їхній представник адвокат Сімків Є.В. просили суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи Глібочану Т.М. задоволення позовних вимог на розсуд суду щоби не було порушення прав неповнолітньої. При наданні дозволу на дарування даного майна питання вирішувалося в терміни та відповідно до чинного законодавства на час укладення даного договору. Вважає, що права неповнолітньої не порушено.

Заслухавши сторін та пояснення нотаріуса, дослідивши письмові докази, які додані до позовної заяви, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Приватний нотаріус Опришко С.І. суду пояснила, що при укладенні відповідачем ОСОБА_4 договорів дарування на житловий будинок та земельну ділянку на їхню з позивачкою онуку враховувалося, що даний будинок та земельна згідно технічного паспорту належав останньому. При цьому була врахована думка Органу опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області на здійснення даних правочинів відносно неповнолітньої ОСОБА_5 . Позивачка надала письмову згоду, яка нотаріально посвідчена нею та позивачка при наданні даної заяви була присутня у нотаріуса, про що свідчить її підпис в оригіналі даної заяви та журналі про здійснення даного правочину.

Відповідно до вимог ст.cт.10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

В своїй позовній заяві позивач стверджує, що за період шлюбу з ОСОБА_4 набула у власність нерухоме майно та земельну ділянку розташовані по АДРЕСА_1 . Вказане майно є спільним майном подружжя. У квітні 2023 року позивачу стало відомо що житловий будинок та земельна ділянка відповідачем у справі ОСОБА_4 були подаровані відповідно до договору дарування онуці ОСОБА_5 .

Позивач вважає, що договір є незаконним оскільки вона не надавала свою згоду на оформлення правочину про відчуження майна та земельної ділянки оскільки під час укладання договору вона перебувала за межами країни, тому в силу ст.ст.203, 215, 216 ЦК України даний договір є недійсним.

Крім цього, позивач вважає, що дане майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0389 площею 0.2242 га є спільним майном подружжя та підлягає поділу.

До позовної заяви не було надано жодних доказів, які б доводили, що житловий будинок та земельна ділянка площею 0.2242 га були придбані подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період шлюбу у законний спосіб. В матеріалах позову відсутні договір купівлі-продажу, дарування, тощо.

Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлений 01.07.2016 року на замовлення ОСОБА_4 . Вказаний житловий будинок належить ОСОБА_4 на підставі рішення сесії Молницької сільської ради від 26.09.2006 року, як вбачається із технічного паспорту.

Земельна ділянка площею 0.2242 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд була приватизована ОСОБА_4 на підставі рішення сесії Молницької сільської ради від 13.05.2016 року на підставі ст.118 Земельного кодексу України, та відповідно був присвоєний кадастровий номер :01:001:0389 та проведена реєстрація на відповідача, що підтверджується технічною документацією.

Обставини оформлення права власності на житловий будинок та земельну ділянку на відповідача ОСОБА_4 були відомі позивачці, в той період коли оформлялися документи.

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду Українивід 19 березня 2010 року № 2) земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

23 лютого 2017 року відповідач ОСОБА_4 подарував житловий будинок з погосподарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0389 площею 0.2242 га своїй онуці ОСОБА_5 . Даний правочин був оформлений приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Опришко С.І. Відповідно договору та дозволу наданого розпорядженням Герцаївської РДА від 07.12.2016 року № 331-р представником неповнолітньої була ОСОБА_3 .

Дані договори підписані сторонами та внесені до Єдиного реєстру речових прав.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини першої статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Частиною першою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частинами першою та третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов.

В своїй позовній заяві позивач стверджує, що при вчиненні правочинів вона перебувала за межами країни, письмового дозволу на вчинення договорів не надавала. Однак в матеріалах, доданих до позову відсутні жокази про те, що остання перебувала за межами кордону та вона не давала дозволу на вчинення відповідачем ОСОБА_4 таких правочинів.

Дані обставини спростовуються доказом того, що у відповідача є наявна копія заяви позивача оформленої нотаріально від 06.05.2016 року відповідно до якої ОСОБА_7 надає згоду своєму чоловікові ОСОБА_4 подарувати та укласти договір дарування житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 онуці ОСОБА_5 .

Також судом встановлено, що дані правочини договори дарування житлового будинку та земельної ділянки були вчиненні з дотриманням цивільного кодексу України, підстав для визнання їх недійсними в порядку ст.ст.203, 215 та 216 ЦК України немає.

За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з підстав, викладених вище та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26, 202, 203, 205, 209, 210, 211, 215, 216, 224, 627, 717-720 ЦК України, ст.ст.3, 4, 12, 13, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Органу опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про скасування договорів дарування житлового будинку, земельної ділянки та поділ майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апе-ляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2025 року.

Суддя: Л.Д. Козловська