Справа № 570/6228/25
провадження № 2/570/2838/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В., перевіривши виконання вимог ст.175-177, 184 ЦПК України при подачі цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

покликаючись на непогашення позичальником заборгованості за кредитними договорами, представник позивача ОСОБА_2 у поданій 02 грудня 2025 року позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача 46 492 грн. 90 коп. боргу та понесені судові витрати.

Зі змісту позовної заяви та її вимог суд встановив, що предметами спору у даній справі є три окремих договори, а саме: договір про споживчий кредит №5059311 від 13.09.2021, заборгованість за яким становить 27 275 грн. 00 коп., договір про споживчий кредит №103710305 від 13.09.2021, заборгованість за яким становить 14 670 грн. 00 коп. та договір про споживчий кредит №3082690 від 01.09.2021, заборгованість за яким становить 4 547 грн. 90 коп.

Згідно з положеннями п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2011 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Верховний Суд у справі №909/243/18 акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, як виснував Верховний Суд предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. За таких обставин вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Так, відповідно позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як на правову підставу вимоги про стягнення заборгованості позивач у поданій до суду позовній заяві посилається на ст.1048-1050 ЦК України, яка надає право кредитодавцю вимагати повернення усієї суми позики та проценти за користування нею. Загальна ціна позову 46 492 грн. 90 коп. визначена позивачем як сума всіх вимог за трьома кредитними договорами, кожен із яких включає розрахунки заборгованості за кредитом та заборгованості за процентами.

При цьому суд враховує, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків.

У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, окремі видаткові операції, індивідуальний графік платежів, окремі договори факторингу тощо).

За таких обставин суд доходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості у конкретно визначеному позивачем за кожним окремим кредитним договором розмірі є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказами та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Відповідно позивач при поданні позову порушив правила об`єднання позовних вимог, оскільки ці вимоги ґрунтуються на різних кредитних договорах, які є різними за предметом, обсягом зобов`язань та строками виконання, що матиме наслідком дослідження окремо кожного договору та окремо - заборгованостей, які виникли з різних підстав, підстав виникнення права вимоги до відповідача, що має підтверджуватися також окремими, не пов`язаними між собою доказами. Аналогічні висновки були зазначені Верховним Судом у постанові від 16.10.2020 по справі № 910/7186/19.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу). Згідно з ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

При цьому суд звертає увагу, що об`єднання позивачем у позові декількох вимог майнового характеру, які до того ж не пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами, не є основними та похідними, не може призводити до штучного зменшення розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання такої позовної заяви.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Згідно з ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За подання позову ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" сплатило судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № від 26 листопада 2025 року.

При перевірці надходження суми судового збору встановлено, що сума судового збору за квитанцією доданою до позову, була зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Разом з тим, суд вважає за необхідне навіть за відсутності даного клопотання повернути позивачу сплачений судовий збір.

Згідно з положеннями ч.5 ст.7 цього Закону повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

З огляду на викладене, керуючись п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. згідно з платіжною інструкцією № від 26 листопада 2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кушнір Н.В.