Справа № 128/294/25
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13.05.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №499368-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електрони комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 13.05.2024 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №499368-КС-001 про надання кредиту. 13.05.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №499368-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6799 на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 13.05.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір №499368-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 50000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 14.01.2025 утворилась заборгованість за договором №499368-КС-001 про надання кредиту в розмірі 180395,38 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 50000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 122895,38 грн; суми прострочених платежів за комісією - 7500,00 грн. Тому просять позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №499368-КС-001 про надання кредиту від 13.05.2024 в розмірі 180395,38 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 50000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 122895,38 грн; суми прострочених платежів за комісією - 7500,00 грн.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 05.02.2025 відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження; витребував з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмовий доказ у виді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у виді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ); письмовий доказ у виді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 , за період з 13.05.2024 (дата видачі кредиту) до 28.10.2024 (дата закінчення терміну кредитування).

На виконання вимог ухвали від 05.02.2025 до Вінницького районного суду Вінницької області з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла інформація щодо рахунків ОСОБА_1 .

03.03.2025 відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що позивачем не надано належним та допустимих доказів того, що наявний у матеріалах справи договір позики (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та шо він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного договору. Вона не укладала договір позики, який долучає представник позивача в якості копій до позовної заяви, відповідно, не погоджувала зазначені в поданих документах процентні ставки, строки кредитування, комісії, штрафні санкції та інші кабальні умови кредитування. Жодний поданий позивачем доказ не підтверджує, що саме цю редакцію договору вона розуміла та узгодила з позивачем. Якби вона дійсно укладала такий договір, то в обов`язковому порядку мала б здійснити набір у відповідній електронній формі певної комбінації алфавітно-цифрової послідовності, вказана комбінація мала б відобразитися в електронній формі та зберегтися на сервері кредитора для подальшого долучення до договору, і за таких обставин позивач міг би надати такі докази. Однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення, підтвердження нею пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта. Отже, наведене вказує на неукладеність оспорюваного договору - договору про надання кредиту від 13.05.2024 №499368-КС-001, в тому числі в електронній формі, тому відсутні докази погодження нею кредитних умов, відповідно до яких позивач звернувся з позовними вимогами. Позивач просить стягнути з відповідача 122895,38 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами не є співмірною кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості), тому при ухваленні рішення просить зменшити розмір відсотків щонайменше до розміру залишу заборгованості за тілом кредиту - 50000,00 грн. Оскільки їй під виглядом комісії було встановлено плату за послуги позивача, які за законом повинні надаватися безоплатно, положення щодо обов`язку сплачувати плату (комісію) за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемними. Тому вимоги позивача в частині стягнення боргу за нарахованою комісією в розмірі 7500,00 грн не підлягають задоволенню. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем у позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Матеріали справи не містять жодного належного, достатнього та допустимого доказу перерахування суми позики (платіжне доручення, квитанція, чек тощо). Отже, позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не довів укладення кредитного договору на умовах, що вказані в наданій копії, не довів перерахування тіла кредиту, розмір фактично наданих у кредит коштів, які він просить стягнути, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

04.03.2025 представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Виноградов Ю.Е. подав додаткові пояснення у справі, які обґрунтовані тим, що кредитний договір підписаний боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між не був би укладений. Під час укладення кредитного договору сторони погодились укласти кредитний договір з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Кредитний договір не підписувався відповідачем з накладенням кваліфікованого електронного підпису відповідача і не мав бути підписаний таким чином, оскільки кредитний договір був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Примірники електронного кредитного договору, акцепту та оферти на його укладення, надані позивачем до суду, є їхніми оригіналами і будь-які інші варіанти вказаних документів у позивача відсутні та не можуть бути надані суду. Оригінали вказаних документів були збережені в первісному та незмінному вигляді. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника, яку вона вказала при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. TOB «БІЗНЕС ПОЗИКА» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами здійснюється посередниками ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на підставі відповідних договорів з посередниками за допомогою платіжних систем посередників. На підтвердження перерахування кредитних коштів позичальникам та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами відповідні посередники надають ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» довідки (довідки з платіжних систем). ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не має жодного відношення до банківського рахунку відповідача. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не нараховувало та не просить суд стягнути з відповідача жодну пеню чи штрафи, просить стягнути лише заборгованість по тілу та процентах, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Не слід ототожнювати проценти, які нараховуються протягом строку кредитування у відповідності до норм ЦК України в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, та проценти, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання. Національне законодавство не наділяє суд правом зменшення суми процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Посилання позичальника на загальний принцип «розумності та добросовісності» не є правовою підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо, встановлені не у правилах надання кредитів чи паспорті споживчого кредиту, а у кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту в кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач, уклавши кредитний договір, погодився сплатити комісію на дання кредиту. У кредитних договорах ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

В судове засідання 05.03.2025 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку.

Представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за довіреністю Дармограй А.Т. попередньо подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 05.03.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом установлено, що 13.05.2024 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» запропонувало ОСОБА_1 укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», що підтверджується копією Пропозиції (оферта) укласти Договір №499368-КС-001 про надання кредиту від 13.05.2024 (а.с. 18).

13.05.2024 ОСОБА_1 ознайомилася з умовами ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», повністю та безумовно прийняла їх та акцептувала (а.с. 21).

13.05.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»та ОСОБА_1 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено договір №499368-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів; строк кредиту - 24 тижні, стандартна процентна ставка в день - 1,50000000, фіксована, знижена процентна ставка в день - 1,14957034, фіксована, комісія за надання кредиту - 7500,00 грн, загальний розмір наданого кредиту - 50000,00 грн, термін дії договору - до 28.10.2024, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 148193,39 грн, загальні витрати за кредитом - 98193,39 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 19662,06%, денна процентна ставка - 1,16 процентів; у разі, якщо повернення кредиту не здійснюється відповідно до погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору; при цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку №1 до договору, та до закінчення строку дії договору (а.с. 15-17).

З договору №499368-КС-001 про надання кредитувід 13.05.2024 убачається, що він підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6799.

Згідно з копією анкети клієнта, ОСОБА_1 зазначила свій мобільний номер телефону НОМЕР_1 та номер банківського рахунку/банківської карти для перерахунку коштів НОМЕР_2 (а.с. 25).

Відповідно до копії інформаційної довідки №2784/01 від 16.01.2025, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція на суму 50000,00 грн; номер платіжної картки - НОМЕР_4 ; емітент платіжної картки - PRIVAT BANK; опис - «перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 зг. до кредитного дог. №499368-КС-001 від 13.05.2024» (а.с. 26).

На підтвердження факту укладення кредитного договору до позову долучено Правила відкриття кредитної лінії, затверджені наказом директора ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» від №9-ОД від 02.04.2024 (а.с. 27-31), та Паспорт споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6799 (а.с. 13-14).

Згідно з копією листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 13.02.2025, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 (а.с. 64)

На підтвердження факту отримання та користування кредитними коштами ОСОБА_1 від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла виписка за договором №б/н за період з 13.05.2024 до 28.10.2024 (а.с. 65).

Згідно з наданим ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» розрахунком заборгованості за договором №499368-КС-001 про надання кредиту від 13.05.2024, укладеним між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 , заборгованість ОСОБА_1 станом на 14.01.2025 становить 180395,38 грн, з яких: 50000,00 грн - заборгованість за кредитом; 122895,38 грн - заборгованість по відсотках, 7500,00 грн - заборгованість по комісії (а.с. 11).

З відеозапису відеоверифікації убачається, що ОСОБА_1 надала свої персональні дані для отримання кредитних коштів (а.с. 114).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з цією статтею ЦК України, договір, що укладений між банком та ОСОБА_2 , є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договорів банківського рахунку та про споживчий кредит.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 2-383/2010) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У Законі України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи убачається, що факт укладення договору підтверджується: пропозицією (офертою) укласти договір №499368-КС-001 про надання кредиту; прийняттям (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору, відеозаписом відеоверифікації позичальника, направлення відповідачу правил та договору.

У справі № 524/5556/19 про визнання кредитного договору недійсним Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову, оскільки оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03.02.2023 (справа № 757/22453/20-ц), від 26.02.2024 (справа № 752/6020/21).

Отже, судом установлено, що договір №499368-КС-001 про надання кредиту від 13.05.2024 підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-6799.

Відповідач ОСОБА_1 , заперечуючи з приводу підписання договору №499368-КС-001 про надання кредиту від 13.05.2024, не навела жодних доказів, які б свідчили, що вказаний договір підписано іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка їй не належить.

Подібні правові за змістом висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14.06.2022 (справа № 757/40395/20), від 20.06.2022 (справа № 757/40396/20), від 04.12.2023 (справа № 212/10457/21).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В частині другій статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Твердження відповідача ОСОБА_1 щодо недоведеності отримання від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» будь-яких коштів та заперечення щодо доказів перерахування кредитних коштів, які не є первинними обліковими бухгалтерськими документами, судом розцінюються критично.

Суд враховує, що принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справа № 129/1033/13-ц).

Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», з урахуванням перерахування коштів на банківську карту № НОМЕР_2 , банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», не володіє та не може володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки товариство не є банком, а перерахування коштів здійснювалось з використанням оператора послуг платіжної інфраструктури, який і займався перерахуванням коштів.

Разом з тим, факт належності позичальнику ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_2 підтверджується повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , а також випискою по рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

З виписки чітко простежується що на картковий рахунок ОСОБА_1 були перераховані кошти в сумі 50000,00 грн, що повністю відповідає доданій до позовної заяви довідці ТОВ «Платежі Онлайн» на підтвердження проведених платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У порушення норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором №499368-КС-001 про надання кредиту від 13.05.2024 належним чином не виконала.

Укладаючи кредитний договір, сторони погодили, що загальна сума отриманого кредиту становить 50000,00 грн, які були перераховані на банківську картку позичальника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .

Водночас у договорі №499368-КС-001 про надання кредиту від 13.05.2024 визначено, що стандартна процентна ставка в день - 1,50000000, фіксована, знижена процентна ставка в день - 1,14957034, фіксована, комісія за надання кредиту - 7500,00 грн, загальний розмір наданого кредиту - 50000,00 грн, термін дії договору - до 28.10.2024, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 148193,39 грн, загальні витрати за кредитом - 98193,39 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 19662,06, денна процентна ставка - 1,16.

Відповідно до пункту 3.2 договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною у пункті 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, у залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний у пункті 3.2.3 та додатку № 1 до договору, і розраховується в порядку, описаному нижче.

Згідно з п. 3.2.1 договору, у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 2.4. договору.

Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в пункті 3.2.3 та додатку № 1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка за кредитом, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 2.4 договору. При цьому нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в пункті 3.2.3 та додатку № 1 до договору, та до закінчення терміну дії договору (пункт 3.2.2 договору).

Відповідно до пункту 3.2.3 договору сторони домовилися встановити графік платежів для погашення заборгованості позичальника.

Проценти за користування кредитом у розмірі 122895,38 нараховані позивачем відповідно до умов договору та включають в себе нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,14957034% та нараховані за стандартною процентною ставкою 1,50000000%.

Отже, нарахування процентів за користування кредитом є правомірним, підтверджується умовами кредитного договору та розрахунком заборгованості.

У пункті 2.5 договору №499368-КС-001 про надання кредиту від 13.05.2024 сторони узгодили розмір комісії за надання кредиту, який становить 7500,00 грн.

Оскільки укладеним сторонами договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, встановлення позивачем комісії за надання кредиту є правомірним.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 (справі № 496/3134/19) зазначено, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

З системного аналізу вказаних норм та правової позиції убачається, що включення позивачем комісії за надання кредиту в розмірі 7500 грн є законним та правомірним.

Оскільки розрахунок заборгованості за договором №499368-КС-001 про надання кредиту від 13.05.2024, укладеним між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 , долучений до позовної заяви, підтверджує надання кредитних коштів відповідачу, отримання і використання таких коштів ОСОБА_1 , нарахування відсотків, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не повернуті, тобто ОСОБА_1 не виконала договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 207, 526, 611, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, статтями 10, 12, 19, 81, 141, 211, 247, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» () заборгованість за договором №499368-КС-001 про надання кредиту від 13.05.2024 в розмірі 180395 (сто вісімдесят тисяч триста дев`яносто п`ять) грн 38 коп., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 50000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 122895,38 грн; суми прострочених платежів за комісією - 7500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» () судові витрати, понесені на сплату судового збору, в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 411.

Відповідач ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення - 10.03.2025.

СУДДЯ