Справа № 697/70/25
№ пров. 2/697/328/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді Сивухіна Г.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали цивільної справи за позовом адвоката Штельмашенко Оксани Андріївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 до Державного підприємства «Документ» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача - адвокат Штельмашенко О.А., діючої в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Документ» про захист прав споживачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.04.2024 позивач звернувся до філії Державного підприємства "Документ" у Республіці Польща, місто Гданськ за оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон та отримання послуги з організації відправлення до філії ДП "Документ" у Республіці Польща, місто Гданськ, для подальшої видачі виготовленого на його ім`я паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Для отримання зазначених послуг він оформив заяву-приєднання №10006358 до Публічного договору про надання послуг та вніс плату за замовлені послуги. Таким чином, позивачем було акцептовано Публічний договір про надання послуг з Державним підприємством "Документ".

У застосунку "Дія" відображається інформація про те, що 08.04.2024 на ім`я позивача виготовлений закордонний паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав 2110, однак відповідачем не вчинено дій щодо забезпечення доставки до закордонної філії відповідача в м. Гданськ Республіка Польща та видачі оформленого на ім`я позивача - ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 .

При цьому, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, замовлений дружиною позивача - ОСОБА_2 одночасно з її чоловіком, був готовий до видачі 29.05.2024 та отриманий нею 09.08.2024 в закордонній філії відповідача в м. Гданськ Республіка Польща.

Вважає, що оскільки відповідачем не було видано замовлений позивачем паспорт громадянина України для виїзду за кордон, незважаючи на те, що за послуги було сплачено кошти і вказаний документ є вже виготовленим та знаходиться в розпорядженні ДП "Документ", вважає, що відповідачем порушено взяте на себе договірне зобов`язання щодо надання сплаченої послуги.

Просить зобов`язати відповідача відправити до філії Державного підприємства "Документ" у Республіці Польща, місто Гданськ, паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виготовлений на ім`я ОСОБА_1 , та забезпечити видачу позивачу у філії Державного підприємства "Документ" у Республіці Польща, місто Гданськ, виготовленого на його ім`я паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , протягом одного місяця.

Ухвалою судді від 07.01.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі.

22.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого просить закрити провадження у праві, оскільки вважає, що між сторонами виникли публічно-правові відносини, у зв`язку з чим справа підлягає розгляду у адміністративному судочинстві (а.с.29-34).

27.01.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої адвокат Штельмашенко О.А. заперечує щодо закриття провадження у справі, вважає, що між сторонами виникли відносини у сфері надання послуг, зокрема щодо надання сплачених позивачем послуг з організації доставки відповідачем до закордонної філії та видачі оформленого на ім`я позивача паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а тому предметом спору є захист прав споживачів. Заперечення відповідача щодо задоволення позову є не обґрунтованими, безпідставними та порушують право позивача на захист свого права на отримання від відповідача сплаченої послуги (а.с.41,42).

Ухвалою суду від 27.01.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження відмовлено, у зв`язку з тим, що предметом спору є зобов`язання відправити паспорт до філії ДП «Документ» в Республіці Польща, місто Гданськ та забезпечити видачу паспорту позивачу протягом одного місяця, дані дії відповідача не пов`язані із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій. Питання про оформлення паспорту серед позовних вимог немає, крім того позивач зазначає, що паспорт відповідач виготовив. З огляду на суб`єктний склад та характер спірних правовідносин, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

27.02.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки ДП «Документ» виконано вимоги позову та 21.02.2025 отримано особисто позивачем у відокремленому підрозділі «Державне підприємство «Документ» Філія у Польщі», яка розташована у м Гданськ, оформлений на його ім`я паспорт громадянина України для виїзду за кордон (а.с.60-62).

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із заявою-приєднанням №10006358 до Публічного договору про надання послуг від 05.04.2024 позивач звернувся до (філії) Державного підприємства "Документ" у Республіці Польща, за оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон та отримання послуги з організації відправлення документів філії ДП "Документ" в Польщі, та пакет сервісних послуг «Стандарт» з питань оформлення громадянам України паспортних документів (закордонний паспорт) (а.с.10).

Позивачем сплачено плату за замовлені послуги, що підтверджується квитанціями про зареєстроване платіжне доручення №19650 від 05.04.2024 на суму 1598,00 грн., №19650 від 05.04.2024 на суму 400 грн., призначення платежу: послуга з організації відправлень документів (а.с.11-13).

Відповідачем не заперечувалося факту оплати позивачем ОСОБА_1 замовлених послуг, а також факту виготовлення (оформлення) 08.04.2024 на ім`я позивача закордонного паспорту № НОМЕР_1 , орган, що видав 2110, що зокрема підтверджується повідомленням в застосунку «ДІЯ» (а.с.16).

Відповідно до преамбули та ст.1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно з п.п.3, 17, 22 ст.1 Закону, виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною 1 статті 2 Закону визначено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання має правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про реалізацію експериментального проекту щодо оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянам України, які перебувають за межами України, оформлення, обміну іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, посвідки на постійне проживання під час їх перебування за межами України" від 10.06.2022 № 678, розміщений за межами України відокремлений підрозділ (філія, представництво) державного підприємства, що належить до сфери управління Державної міграційної служби та є адміністратором Єдиного державного демографічного реєстру, здійснює прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянам України, які перебувають за межами України, оформлення, обміну іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, посвідки на постійне проживання під час їх перебування за межами України.

Пунктом 75 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 07.05.2014 №152, визначено, що видача заявникові паспорта для виїзду за кордон здійснюється тим територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, закордонною дипломатичною установою, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон.

Згідно п.6 Порядку реалізації експериментального проекту щодо оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянам України, які перебувають за межами України, оформлення, обміну іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, посвідки на постійне проживання під час їх перебування за межами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2022 № 678 (далі - Порядок №678), передбачено, що передача персоналізованих бланків паспортів громадянина України, паспортів громадянина України для виїзду за кордон, посвідок до відокремленого підрозділу, який здійснював приймання документів для їх оформлення, здійснюється державним підприємством, що належить до сфери управління ДМС, згідно з актами приймання-передачі.

Абзацом 1, 3 частини 12 статті 22 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України для виїзду за кордон видається заявникові не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня оформлення заяви-анкети на його отримання або не пізніше ніж через сім робочих днів з дня оформлення заяви-анкети на його термінове отримання. У разі оформлення заяви-анкети уповноваженим суб`єктом, зазначеним у пункті 4-1 частини першої статті 2 цього Закону, розміщеним за кордоном, паспорт громадянина України для виїзду за кордон видається особі у строк, що не може перевищувати трьох місяців.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Спосіб захисту порушеного права у вигляді примусового виконання обов`язку в натурі застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити, певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі, наслідком чого є імперативне присудження за рішенням суду невиконаного, дає змогу особі, права якої порушені, повністю або частково поновити свої порушені права та отримати той результат, заради якого й укладався договір; у такий спосіб досягається мета позивача - виконання зобов`язання в натурі (у цьому випадку надання спірних послуг) і захист його майнових прав.

Враховуючи наведене, між позивачем та відповідачем виникли зобов`язальні відносини щодо надання відповідачем послуги з організації відправлення виготовленого на ім`я позивача паспорта громадянина України для виїзду за кордон та видачі відповідачем зазначеного паспорта позивачу.

Поряд з вказаним суд зазначає, що відповідач після відкриття провадження у справі, виконав вимоги позову та 21.02.2025 видав позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон, про що було складено акт виконаних робіт між позивачем та відповідачем та підтверджено підписом відповідача у відокремленому підрозділі «Державне підприємство «Документ» Філія у Польщі», яка розташована у м Гданськ (а.с.60-62).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 зроблено висновок, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Про правильність даної позиції було підтверджено і в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 10.01.2024 по справі № 916/1042/22.

Таким чином, оскільки відповідач забезпечив видачу позивачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон, тим самим предмет спору по даній справі перестав існувати, а ухвалення рішення суду в даному випадку не буде сприяти ефективному і справедливому захисту прав позивача, тому існують об`єктивні обставини для постановлення ухвали про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору (п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом судовий збір сплачено не було, оскільки він є особою звільненою від його сплати, з підстав передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд при ухваленні рішення не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 255, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом адвоката Штельмашенко Оксани Андріївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 до Державного підприємства «Документ» про захист прав споживачів закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів.

Повний текст ухвали суду складено 10.03.2025.

Суддя Г . С . Сивухін