Справа № 632/24/25
провадження № 2-о/632/11/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"09" грудня 2025 р. м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Златополі Лозівського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , служба у справах дітей виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити факт, що він самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з 06 червня 2015 року по серпень 2020 року. У шлюбі з ОСОБА_2 у них народився спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з батьком, ОСОБА_1 , оскільки останній займався його вихованням, утриманням, розвитком, лікуванням, а також задоволенням інших потреб, які виникають в процесі дорослішання дитини. Заявник одноособово займається утриманням сина, його вихованням та повним задоволенням усіх його потреб, а встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітнього сина необхідне йому для оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним із батьків, отримання права на податкові соціальні пільги, можливості переміщення дитини без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з дитиною. Крім цього, встановлення даного факту породить юридичні наслідки, які виразяться в можливості одноосібно звертатись до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах дитини, а також в майбутньому для подальшого оформлення документів щодо переміщення дитини та можливості зміни місця проживання та розвитку сина в безпечних умовах, зняття з реєстрації та реєстрації місця проживання сина. Таким чином, метою встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання сина є повна реалізація прав, як батька дитини, а також оформлення документів, необхідних для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Тому заявник вимушений звертатися до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши заяву, відповідно до якої просить справу розглянути за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, заяв або клопотань до суду від неї не надходило.

Від представника органу опіки та піклування ВК Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області за довіреністю Горобець Т.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

За наявності існуючих умов, передбачених в ч. 2 ст. 247 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі поданих письмових доказів та документів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2015 року до його розірвання за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07 травня 2020 року (а.с.17).

Від шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 (а.с.9).

Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з батьком, ОСОБА_3 , оскільки останній займався його вихованням, утриманням, розвитком, лікуванням, а також задоволенням інших потреб, які виникають в процесі дорослішання дитини.

На даний час мати дитини ОСОБА_2 будь-якої участі у вихованні дитини не приймає.

Малолітній ОСОБА_3 , зареєстрований та постійно проживає разом з заявником за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідно підтверджується довідкою Єфремівського старостинського округу від 03.09.2019 року (а.с.8).

Факт самостійного виховання та утримання сина ОСОБА_3 заявником підтверджується іншими доказами. Так, з Акту обстеження умов проживання вбачається, що дитина проживає у приватному житловому будинку разом з батьком,бабусею та дідусем і забезпечена усім необхідним: має власну дитячу кімнату, обладнану відповідно до віку і потреб дитини (місце для сну та навчання, достатню кількість сезонного взуття та одягу), забезпечений телефоном та ноутбуком тощо. В результаті спілкування з дитиною, яке відбувалося під час обстеження умов проживання комісією з`ясовано, що де саме мати перебуває дитині невідомо. В той час, як сам зауважив хлопчик, - тата дуже любить.

Таким чином, комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 дійсно проживає зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 і самостійно займається задоволенням його потреб, слідкує за його станом здоров`я.

Заявник одноособово займається утриманням сина, його вихованням та повним задоволенням усіх його потреб, вказані обставини підтвердила свідок ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях. Встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітнього сина необхідне йому для оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним із батьків, отримання права на податкові соціальні пільги, можливості переміщення дитини без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з дитиною. Крім цього, встановлення даного факту породить юридичні наслідки, які виразяться в можливості одноосібно звертатись до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах дитини, а також в майбутньому для подальшого оформлення документів щодо переміщення дитини та можливості зміни місця проживання та розвитку сина в безпечних умовах, зняття з реєстрації та реєстрації місця проживання сина. Таким чином, метою встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання сина є повна реалізація прав, як батька дитини, а також оформлення документів, необхідних для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових чи немайнових прав громадян та встановлення пакту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд вважає, що наведені у даній заяві обставини підтверджують, що факт, який необхідно встановити є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника та можливість їх безперешкодної реалізації. Встановлення факту перебування малолітньої дитини на самостійному вихованні і утриманні необхідний заявнику для захисту прав та інтересів дитини, а також його прав, як батька.

Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. З ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Оскільки мати дитини ОСОБА_2 не займається вихованням сина ОСОБА_5 , тому ці обов`язки покладаються на заявника ОСОБА_1 як батька, який самостійно виховує та утримує дитину.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 293-294, 315-319, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , служба у справах дітей виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області, адреса : 64122, Харківська область, Лозівський район, с.Олексіївка, вул. Центральна, 18, Код .

Суддя: С. В. Библів