Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9955/24
Номер провадження2/711/499/25
РІШЕННЯ
05 березня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Подуфали О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг,
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в будинку АДРЕСА_1 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то нарахування за послугу здійснювалися згідно п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до якого, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири.
У квартирі АДРЕСА_2 не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показів вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалювальній площі приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.
Лічильник обліку гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 не встановлено, тому відповідно до п.21 Правил за надані послуги плата справляється згідно з установленими нормативами (нормами споживання на одну зареєстровану особу).
Відповідно до п. 26 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, обсяги спожитої у будівлі гарячої води та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються між споживачами відповідно до Методики розподілу, згаданої вище.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 09 год 00 хв 03 лютого 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси (а.с.33-34).
Ухвалою суду від 03.02.2025 судове засідання, призначене 03 лютого 2025 року о 09 год 00 хв, було відкладене до 08 год 30 хв 20 лютого 2025 року (а.с.38).
Протокольною ухвалою, що занесена до протоколу судового засідання, судове засідання, призначене о 08 год 30 хв 20 лютого 2025 року, було відкладене до 09 год 30 хв 05 березня 2025 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коханія О.В. про відкладення розгляду справи (а.с.104-105).
У судове засідання, що призначено 05 березня 2025 року о 09 год 30 хв, сторони не з`явилися.
Представник позивача за довіреністю Поліщук А.Б., 05.03.2025, через канцелярію суду, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.118).
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання 05 березня 2025 року о 09 год 30 хв не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про місце, день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.107 зворот, 112), заяв чи клопотань про проведення судового засідання без їх участі до суду не подали, відзиву до суду не направили.
Водночас від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коханія О.В. до суду , через підсистему «Електронний суд», надійшла заява про застосування позовної давності в частині позовних вимог про сплату боргу за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання і додаткових вимог в частині інфляційних втрат та 3% річних, що нараховані на вказану суму, за період до березня 2017 року (а.с.114-116).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, а також заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коханія О.В. про застосування позовної давності, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», на підставі ліцензії №374 від 30.11.2012, що видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с.20), та рішень Черкаської міської ради «Про забезпечення населення гарячим водопостачанням та центральним опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ» № 520 від 24.05.2000 (а.с.15-16), «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» № 1480 від 31.10.2007 (а.с.17), забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.05.2018 судом встановлено, що основним видом економічної діяльності Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» є виробництво електроенергії (а.с.18).
На підставі витягу з Положення про Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» (далі - Положення) суд встановив, що Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» заснований на приватній власності ПрАТ «Черкаське хімволокно» (а.с.21). Крім того, відповідно до п.2.6 Положення, суд встановив, що Відокремлений підрозділ має право бути позивачем, відповідачем та третьою особою в судових органах, від імені засновника вступати у встановлені законом правовідносини з іншими юридичними та фізичними особами.
Із листа-розрахунку по ОР №32018058 суд встановив, що надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) до квартири АДРЕСА_2 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (а.с.6-7).
Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-IV передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Частиною 2 ст.3 означеного Закону встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2015, доданий позивачем до позову у формі роздруківки із Єдиного державного реєстру судових рішень, є належним і допустимим доказом у цивільній справі №711/9955/24 в контексті суми боргу відповідачів, станом на 01.06.2015, що узгоджується із даними, що містяться в листі-розрахунку по ОР №32018058, зокрема, у графі «Сальдо на початок 01.06.2025» (а.с.6).
Таким чином, із досліджених у судовому засідання матеріалів справи, суд встановив, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які їм надає Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ».
Також, в судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) від оплати таких послуг.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15.03.2018 в справі №401/710/15-ц.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Серед основних зобов`язань споживача Закон №2189 визначає оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189).
Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Означеним положенням Закону №2189 кореспондуються положення кодифікованого закону, а саме: ст. 67, 68 ЖК України, якими передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Таким чином, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розумінні положень Закону №2189 та ЖК України, що їм надає ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», за вказаною вище адресою.
Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Вказаний розрахунок є зрозумілим, чітким та об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом існування заборгованості відповідачів перед позивачем у розмірі, що заявлений до стягнення.
Водночас суд звертає увагу учасників цивільного процесу на той факт, що відповідачами не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також своїх контррозрахунків заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, що утворилася у зв`язку із неналежним виконанням ними зобов`язань з оплати за отримані послуги. Крім того, відповідачами не доведено наявності розбіжності між здійсненими сплатами та тими сплатами, що відображені позивачем у листі-розрахунку по ОР №32018058. Також у матеріалах справи відсутні докази, що позивач неналежно надавав послуги, або відповідачі відмовилися від отримання вказаних послуг.
З огляду на встановлені факти і безпосередньо досліджені докази, що їх підтверджують, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», є доведеними та обгрунтованими, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ним надані відповідні послуги відповідачам як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради, а відповідно і не спростовані відповідачами.
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення із відповідачів солідарно 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд зазначає про таке.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд перевірив означені розрахунки на предмет їх відповідності положенням ч.2 ст.625 ЦК України та встановив, що позивачем вони виконані у чіткій відповідності до означеної норми матеріального права, а також з врахуванням суми боргу відповідачів за надані послуги із постачання теплової енергії та гарячої води. Водночас матеріали справи не містять будь-яких контррозрахунків відповідачів щодо помилковості або неправильності їх проведення позивачем.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що і позовна вимога про стягнення із відповідачів солідарно 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання є доведеною та обгрунтованою.
Як зазначалось судом в описовій частині судового рішення, представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Коханієм О.В., через підсистему «Електронний суд», подано заяву про застосування позовної давності в частині позовних вимог про сплату боргу за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання і додаткових вимог в частині інфляційних втрат та 3% річних, що нараховані на вказану суму, за період до березня 2017 року (вхідний №8672/25 від 05.03.2025).
Оскільки позовні вимоги позивача судом визнані як такі, що доведені та обгрунтовані, тому суд дійшов висновку про необхідність розгляду по суті заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коханія О.В. про застосування строку позовної давності.
Згідно мотивувальної частини означеної вище заяви, адвокат Коханій О.В. обгрунтовує необхідність застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, в частині позовних вимог до березня 2017 року, з огляду на те, що позовні вимоги про стягнення боргу за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання і додаткових вимог в частині інфляційних втрат та 3% річних, що нараховані на вказану суму, за період з червня 2015 року до березня 2017 року, подані позивачем поза межами строку позовної давності, а тому не підлягають задоволенню.
Вирішуючи по суті заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коханія О.В. про застосування позовної давності, суд зазначає про таке.
Згідно зі ст 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3,4 ст. 267 ЦК України).
За загальним правилом ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Отже, за змістом ст. 256, 261 ЦК України, позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України), установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.
У зв`язку із цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Воєнний стан неодноразово було продовжено і є діючим, станом на день розгляду судом цієї справи.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п. 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки з 12.03.2020 на всій території України запроваджений загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан і відповідно станом на 20.12.2024 (дата подання позовної заяви) діяв на усій території України, позивач звернувся з вимогами до суду поза межами позовної давності, а саме щодо позовних вимог про стягнення боргу за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання і додаткових вимог в частині інфляційних втрат та 3% річних, що нараховані на вказану суму, за період з червня 2015 року до березня 2017 року.
Отже, заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коханія О.В. про застосування позовної давності є обгрунтованою і вмотивованою, а відповідною такою, що підлягає врахуванню судом під час ухвалення судового рішення.
Так, як вбачається із листа-розрахунку по ОР №32018058 (а.с.6-7), за період часу із березня 2017 року до 01 грудня 2024 року, відповідачам було нараховано до сплати вартість послуг як централізованого опалення, так і гарячого водопостачання на загальну суму 89 456,18 грн (підтверджується стовбцем «До сплати» листа-розрахунку по ОР №32018058). Водночас, за цей же період у часі, відповідачами сплачено позивачу за означені вище житлово-комунальні послуги 18 102,79 грн, а також позивачем у той же період в часі здійснено перерахунок відповідачем вартості означених житлово-комунальних послуг на загальну суму 1747,95 грн.
Саме 69 605,44 грн як вартість наданих позивачем відповідачам житлово-комунальні послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, з врахування строку позовної давності, за період із червня 2015 року до лютого 2017 року включно, визнається судом доведеною та обгрунтованою, а тому такою, що підлягає стягненню із відповідачів у солідарному порядку.
Що стосується суми стягнення інфляційних втрат з урахуванням строку позовної давності, то суд зазначає про таке.
Водночас, як встановлено судом, частина позовних вимог (за період із червня 2015 року до березня 2017 року) позивачем пред`явлена без врахування строку позовної давності, про застосування якого заявлено представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Коханієм О.В.
Із аналізу розрахунку інфляційних втрат судом встановлено, що за період виникнення у відповідачів боргу з оплати таких житлово-комунальних послуг як централізоване опалення та гаряче водопостачання, а саме: із червня 2015 року до березня 2017 року, інфляційні втрати позивачем визначені у розмірі 7 751,90 грн (підтверджується стовбцем «Інфляційні, грн» розрахунку інфляційних по ОР №32018058).
Що стосується суми стягнення 3% річних з урахуванням строку позовної давності, то суд зазначає про таке.
Як встановлено судом, згідно розрахунку 3% річних, розмір останніх за період часу із червня 2015 року до 31 січня 2022 року, позивачем визначений в сумі 6013,30 грн (а.с.9-10).
Водночас, як встановлено судом, частина позовних вимог (за період із червня 2016 року до березня 2017 року) позивачем пред`явлена без врахування строку позовної давності, про застосування якого заявлено представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Коханієм О.В.
Із аналізу розрахунку 3% річних судом встановлено, що за період виникнення у відповідачів боргу з оплати таких житлово-комунальних послуг як централізоване опалення та гаряче водопостачання, а саме: із червня 2015 року до березня 2017 року, 3% річних позивачем визначені у розмірі 2 219,83 грн (підтверджується стовбцем «Сума річних, грн» розрахунку 3% річних по ОР №32018058).
Саме 3793,47 грн (6013,30 грн (сума 3% річних за період виникнення боргу із червня 2015 року до 31.01.2022 року (підтверджується стовбцями «Період боргу» та «Сума річних, грн» розрахунку 3% по ОР №32018058) 2219,83 грн (сума 3% річних за період виникнення боргу із червня 2015 року до лютого 2017 року включно (підтверджується стовбцями «Період боргу» та «Сума річних, грн» розрахунку 3% річних по ОР №32018058)) як розмір 3% річних за несвоєчасну оплату вартості відповідачами наданих позивачем житлово-комунальних послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, з врахування строку позовної давності, за період виникнення боргу із червня 2015 року до лютого 2017 року включно, визнається судом доведеною та обгрунтованою, а тому такою, що підлягає стягненню із відповідачів у солідарному порядку.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Із дослідженої платіжної інструкції №1296 від 17.12.2024 (а.с.1) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.
Керуючись ст. 256, 257, 261, 267, 509, 525, 526, 541, 610, 625 ЦК України, п.12, 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст.67,68 ЖК України, ст.5,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, ст.247, 258, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити частково.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води), за період з 01.06.2015 до 01.12.2024, у розмірі 69 605 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот п`ять) гривень 44 (сорок чотири) копійки.
Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» », в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», в рівних частках судовий збір в сумі 2332 (дві тисячі триста тридцять дві) гривні 77 (сімдесят сім) копійок, тобто з кожного по 1166 (одній тисячі шістдесят шість) гривень 39 (тридцять дев`ять) копійок.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 10 березня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», код ЄДРПУО: 00204033: місцезнаходження: м. Черкаси проспект Хіміків, 76.

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий: О. В. Петренко