ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7343/25 Справа № 932/781/25 Суддя у 1-й інстанції - Салькова В. С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику у м.Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта на рішення Шевченківського районного суду м.Дніпра від 08 травня 2025 року у складі судді Салькової В.С. у справі № 932/781/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта в особі Дніпропетровської обласної дирекції НАСК Оранта про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, пред`явленим до ПАТ НАСК Оранта в особі Дніпропетровської обласної дирекції НАСК Оранта, на предмет стягнення з відповідача на свою користь суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 023,62 грн, пеню за період з 25 вересня 2024 року по 17 січня 2025 року у сумі 4 142,55 грн, інфляційні збитки за період з 25 вересня 2024 року по 31 грудня 2024 року у розмірі 2 702,30 грн, 3% річних за період з 25 вересня 2024 року по 17 січня 2025 року у розмірі 472,78 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 16 серпня 2024 на 286 км автошляху М-30 водій автомобіля DACIA SUPERNOVA, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився попереду, та який від зіткнення по інерції зіткнувся з належним позивачеві автомобілем TESLA MODEL X, д/н НОМЕР_3 , під його керуванням, внаслідок чого його автомобілю позивача були заподіяні ушкодження.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2024 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, постанова набрала законної сили 29 жовтня 2024 року.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля DACIA SUPERNOVA, д/н НОМЕР_1 , була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14 грудня 2023 року №218409592 у ПАТ «НАСК «Оранта».

21 серпня 2024 року позивач звернувся з повідомленням про ДТП до Дніпропетровської обласної дирекції «НАСК «Оранта», де відповідачем самостійно без погодження з ним згідно з коротким висновком №24-02-155 від 29 серпня 2024 року здійснено розрахунок вартості відновлювального ремонту його автомобіля та визначено суму вартості відновлювального ремонту авто в сумі 10777,70 грн та за вирахуванням франшизи в сумі 1500,00 грн йому було виплачене 9277,70 грн страхового відшкодування.

Не погодившись із таким розрахунком, 30 вересня 2024 року позивач подав відповідачеві заяву про проведення експертизи оцінки пошкодженого майна з метою визначення повної вартості відновлювального ремонту автомобіля, однак листом від 22 жовтня 2024 року йому фактично було відмовлено у проведенні експертизи та визначенні повної вартості відновлювального ремонту автомобіля та запропоновано провести відновлювальний ремонт власним коштом, надати страховій компанії акти виконаних робіт, а також квитанції/чеки про сплату відповідних робіт.

Через неправомірну відмову в проведенні експертизи повної вартості відновлювального ремонту автомобілю страховиком ним було замовлено проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку колісному транспортному засобу та отримано висновок експерта-автотоварознавця Крутінь В.І. від 25 листопада 2024 року №10086. Про дату та час проведення експертизи було повідомлено відповідача, однак правом направити представника для участі в проведенні експертизи останній не скористався.

Згідно з висновком експерта №10086 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження повна вартість відновлювального ремонту автомобіля TESLA MODEL X, д/н НОМЕР_3 , внаслідок ДТП за участю забезпеченого НАСК «Оранта» автомобіля DACIA SUPERNOVA, д/н НОМЕР_1 , становить 62880,43 грн. За проведення експертизи позивачем сплачено експертові 5600 грн.

28 листопада 2024 року ним відповідачеві подано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб з урахуванням виплаченої суми 9277,70 грн вже за вирахуванням франшизи на суму 53602,73 грн, з вимогою сплати вартості експертизи 5600,00 грн, всього - 59202,73 грн.

08 січня 2025 року позивачем отримано лист відповідача, яким повідомлене про відсутність підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі. При цьому відповідач послався на те, що ним було замовлено Звіт №21-D/16/10 від 04 грудня 2024 року, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику ТЗ TESLA MODEL X, д/н НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження при ДТП нібито склав 41936,17 грн (з ПДВ). Відповідачем було прийнято рішення про доплату страхового відшкодування у розмірі 25079, 11 грн (41936,17 грн - 6079,36 грн (ПДВ) - 9277,70 грн (сума раніше сплаченої частини страхового відшкодування) - 1500 грн (франшиза)).

09 січня 2025 року на рахунок позивача було зараховано суму страхового відшкодування у розмірі 25079,11 грн.

Загалом відповідачем сплачене на його користь страхове відшкодування у розмірі 35856,81 грн, заборгованість становить 27023,62 грн.

Позивач вважає, що звіт №21-D/16/10 від 04 грудня 2024 року, згідно з яким відповідачем визначено матеріальний збиток, завданий йому як власнику ТЗ, складений з грубим порушенням п.5.1, п.7.1 та п.8.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, п.1.9 Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Автомобіль для складання цього звіту не оглядався. Отже, звіт не є належним доказом спричиненого матеріального збитку, а висновок експерта №10086 є належним та допустимим доказом такого збитку.

Також позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 10 000 грн, тобто, по 1000,00 грн за кожне очне відвідування страховика, експерта, адвоката, що супроводжувалося порушенням його життєвих планів, моральними стражданнями, а також 1000,00 грн за здійснення комунікації по телефону з відповідачем, що так само вимагало втрати часу, моральних страждань через байдуже/мовчазне ставлення страховика та порушення життєвих планів.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Дніпра від 08 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ НАСК «Оранта» в особі Дніпропетровської обласної дирекції НАСК «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 27023,62 грн, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ №218409592 за період з 20 листопада 2024 року по 17 січня 2025 року включно в розмірі 2069,76 грн, інфляційні збитки за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20 листопада 2024 року по 17 січня 2025 року в розмірі 729,44 грн, 3% річних в порядку ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20 листопада 2024 року по 17 січня 2025 року в сумі 233,62 грн, а всього 30056,44 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ НАСК «Оранта» в особі Дніпропетровської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» про відшкодування моральної шкоди та стягнення штрафних санкцій за період з 25 вересня 2024 року по 19 листопада 2025 року включно - відмовлено.

Стягнуто з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 11230,31 грн (а.с. 103-109).

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач ПАТ НАСК «Оранта» 25 вересня 2024 року здійснив на рахунок позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 9277,70 грн (після вирахування франшизи 1500 грн), а 09 січня 2025 року - 25079,11 грн, на підставі Звіту №21-D/16/10 від 04 грудня 2024 року, складеного на замовленння відповідачем, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові транспортного засобу TESLA MODEL X, д/н НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження при ДТП склав 41936,17 грн з ПДВ.

Відповідачем не спростовано той факт, що на момент прийняття страховиком рішення щодо розміру страхового відшкодування і в серпні 2024 року, і в січні 2025 року позивач не був ознайомлений з документами, що стали підставою для розрахунку страхової виплати, яку було фактично сплачено, сума страхового відшкодування з ним узгоджена не була у відповідності до п.36.2 ст.36 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вимога позивача до відповідача про перегляд суми страхового відшкодування залишена без задоволення.

Відповідачем не доведено, що він надсилав позивачеві повідомлення щодо розрахунку та розміру страхового відшкодування, отже, виплата страхового відшкодування відбулася без узгодження з її отримувачем, що свідчить про недотримання відповідачем порядку здійснення страхового відшкодування, а розмір встановлених збитків нічим не обґрунтований.

Також суд вважав доведеним, що є встановленим обов`язок відповідача ПАТ НАСК «Оранта» у зв`язку з настанням страхового випадку відшкодувати позивачеві суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 27023,62 грн (сума завданого збитку 62880,43 грн - 35856,81 грн сплаченого страхового відшкодування (10777,20 грн (разом з франшизою) першою виплатою + 25079,11 грн другою виплатою).

Оскільки заява про виплату страхового відшкодування подана позивачем відповідачеві 21 серпня 2024 року, строк виконання грошового зобов`язання відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закінчився 19 листопада 2024 року, тому суд вважав недоведеним позивачем за вказаний період позовних вимог щодо порушення відповідачем норм законодавства, що свідчить про відсутність необхідності нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за вказаний період.

При цьому суд вважав доведеним позивачем, що за період з 20 листопада 2024 року по 08 січня 2025 року належить стягнути пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, трьох відсотків річних та інфляційних втрат на користь позивача, виходячи з суми заборгованості невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 52102,73 грн, тому загальний розмір пені складає 2069,76 грн, інфляційні збитки - 729,44 грн, 3% річних в порядку ст.625 ЦК України - 233,62 грн за порушення відповідачем положень п.36.1, 36.2, 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ НАСК Оранта через свого представника у червня 2025 року подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та направити справу на розгляд за підсудністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції правил підсудності, вважаючи, що за вимогами ст. 27 ЦПК України, місцезнаходження відповідача знаходиться у м. Києві, зареєстроване у встановленому законом порядку місцезнаходження позивача також є у м. Києві. Крім того, за вимогами ч.6 ст. 28 ЦПК України, місце заподіяння шкоди є м. Винниця. Скаржник наголошує, що Дирекція компанії є структурним підрозділом головного офісу компанії та не є відокремленим підрозділом, не має окремого балансу та поточних рахунків у банку, тому, на думку скаржника, у суду не було правових підстав для відкриття провадження у справі за місцем знаходження Дніпропетровської обласної дирекції страхової компанії Оранта (а.с.113,114).

Позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, у серпні 2025 року через свого представника - адвоката Смирнова А.А. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні скарги а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що позов подано в порядку ч.7 ст. 28 ЦПК України за місцезнаходженням представництва юридичної особи, що є правом позивача, адже даний позов виник з діяльності представництва ПАТ НАСК Оранта у м. Дніпрі, а посилання скаржника на вимоги ст. 27 ЦПК України, як і на ч.7 ст. 28 ЦПК України є безпідставними та порушують процесуальні права позивача. Вважає, що рішення суду, хоча і прийнято із частковим задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , однак прийнято із дотриманням норм як матеріального, так і процесуального права та застосування вимог ст. 31 ЦПК України, як вважає скаржник, не потребує.

Відповідач у серпні 2025 року подав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій наголосив, що позов ОСОБА_1 виник в результаті його незгоди з розрахунками відшкодування. Оскільки Дніпропетровською обласною дирекцією ПАТ НАСК Оранта розрахунків не здійснювалось, виплат не призначалось, то жодного порушення прав позивача у зв`язку із діяльністю дирекції немає, адже розрахунок відшкодування, страховий акт складались у головному офісі ПАТ НАСК Оранта за місцезнаходженням головного офісу у м. Києві, що, на думку скаржника, виключає можливість підсудності саме Шевченківським районним судом м. Дніпра розглядати цю справу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - легкового автомобіля TESLA MODEL X, д/н НОМЕР_3 (а.с.13).

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2024 року у справі №128/3395/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, постанова набрала законної сили 29 жовтня 2024 року (а.с.14), якою встановлено, що 16 серпня 2024 року близько 16-45 на 386 км а/ш М-30 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки DACIA SUPERNOVA, д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем ШКОДА ОКТАВІЯ, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився попереду та який від зіткнення по інерції зіткнувся з автомобілем марки ТЕСЛА, д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

21 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровської обласної дирекції НАСК «Оранта» з повідомленням про ДТП та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.17-19), а 30 вересня 2024 року з заявою про надання для ознайомлення калькуляції розрахунку вартості відновлювального ремонту його автомобіля, ознайомився з нею та зазначив на заяві, що не згодний з наданим йому коротким висновком №24-02-155 від 29 серпня 2024 року (а.с.20).

З короткого висновку №24-02-155 від 29 серпня 2024 року судом першої інстанції встановлено, що вартість ремонту автомобіля TESLA MODEL X, д/н НОМЕР_3 , становить 10777,70 грн (а.с.21). З цього висновку неможливо встановити, ким саме він був складений.

30 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав до ДОД НАСК «Оранта» окрему заяву щодо незгоди з вказаним вище коротким висновком, де зазначив, що визначена вартість робіт з відновлювального ремонту його автомобіля не відповідає діючим цінам та не враховує необхідності заміни окремих деталей, що не підлягають відновленню. Просив страховика призначити та провести експертизу оцінки пошкодженого майна щодо повної вартості відновлювального ремонту (а.с.22).

Відповіддю ПАТ НАСК «Оранта» від 22 жовтня 2024 року позивачеві повідомлене, що страхове відшкодування розраховане у відповідності до закону та 25 вересня 2024 року йому було здійснено виплату в розмірі 9277,70 грн (10777,70 грн - 1500,00 грн франшизи). В разі надання актів виконаних робіт та документів на підтвердження дійсних витрат на відновлювальний ремонт, а також автомобіля на огляд представникові страховика можливий перегляд розміру страхового відшкодування (а.с.23).

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 спрямував керівникові ПАТ НАСК «Оранта» запрошення на незалежну експертизу автомобіля на 11 листопада 2024 року (а.с.25).

Висновком експерта №10086 від 25 листопада 2024 року за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ за заявою ОСОБА_1 визначено, що вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля TESLA MODEL X, д/н НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 62880,43 грн (а.с.26-33). Вартість проведеного експертного дослідження склала 5600,00 грн (а.с.34).

28 листопада 2024 року голові правління НАСК «Оранта» позивач скерував досудову вимогу про виплату страхового відшкодування в сумі 59202,73 грн (вартість матеріального збитку 62880,43 грн - 9277,70 грн сплаченого страхового відшкодування + 5600,00 грн вартість проведеного експертного дослідження (а.с.26-27).

Листом від 08 січня 2025 року відповідач повідомив позивачеві, що після розгляду наданого ним висновку експерта №10086 не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі. НАСК «Оранта» був замовлений Звіт №21-D/16/10 від 04 грудня 2024 року, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові транспортного засобу TESLA MODEL X, д/н НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження при ДТП склав 41936,17 грн з ПДВ. Страховиком прийняте рішення про доплату страхового відшкодування в розмірі 25079,11 грн (без ПДВ) (41936,17 грн - 6079,36 грн (ПДВ) - 9277,70 грн (сума попередньо сплаченого страхового відшкодування) - 1500 грн франшиза) (а.с.36).

Сплата відповідачем на рахунок позивача грошових коштів в сумі 25079,11 грн підтверджена рухом коштів по картці ОСОБА_1 (а.с.34-зв.).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, визначивши характер спірних правовідносин, вважав частково доведеним позивачем таких вимог з частково нарахованими на суму заборгованості страхового відшкодування штрафних санкцій у відповідності до ст. 625 ЦК України та положень ст. 36 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Скаржник не наводив мотивів з оскарження рішення суду першої інстанції по суті спору, що виник між сторонами, тому колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції за встановленими фактичними обставинами справи, з`ясування судом характеру спірних правовідносин та відповідності прийнятого рішення по суті спору нормам матеріального права.

Доводи скаржника стосуються виключно незгоди відповідача з обраною позивачем підсудністю розгляду цього позову у Шевченківському районному суді м. Дніпра.

Скаржник наголошує, що даний спір не підлягав розгляду за місцезнаходженням Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ НАСК Оранта, адже позов виник не з діяльності дирекції, яка не приймала рішення про розмір страхової виплати, не вирішувала питання виплат цього страхового відшкодування.

З такими твердженнями скаржник колегія суддів повністю не погоджується з наступних підстав.

За положеннями ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів враховує, що позов ОСОБА_1 поданий до юридичної особи ПАТ НАСК Оранта, однак позивач звертався як із заявою про страховий випадок, виплату страхового відшкодування та з питанням з`ясування розміру такого відшкодування саме до Дніпропетровської обласної дирекції цієї юридичної особи, яка співпрацювала з позивачем в межах своїх повноважень.

За вимогами ч.6,7 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди. Позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

При поданні даного позову такої категорії у позивача є виключно його право визначення альтернативної підсудності розгляду справи при виборі суду загальної юрисдикції.

Позивачем обрана альтернативна підсудність розгляду справи за місцем знаходження представництва юридичної особи у вигляді Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ НАСК Оранта, а доводи скаржника про те, що така дирекція не приймає жодних рішень щодо визначення розміру страхового відшкодування та виплат відшкодування колегією суддів до уваги не приймаються, адже ч.7 ст. 28 ЦПК України не містить застережень щодо безумовного вирішення зазначених питань по суті таким представництвом, щоб надавало можливість позивачеві скористатись такою альтернативною підсудністю лише в цьому випадку.

Колегія суддів наголошує, що представництво у м. Дніпрі ПАТ НАСК Оранта, в межах своїх повноважень, співпрацювало з позивачем, що і є його діяльністю, тому позивачем цілком правомірно використано його права для визначення такої альтернативної підсудності, передбаченої ч.7 ст. 28 ЦПК України, для розгляду даного позову.

Колегія суддів наголошує, що суд першої інстанції правомірно відкрив провадження у справі ухвалою від 27 січня 2025 року, з дотриманням норм процесуального права, розглянувши позов ОСОБА_1 по суті з ухваленням рішення по суті спору.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про визначення підсудності розгляду справи саме Шевченківському районному суду м. Дніпра, а доводи скаржника не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги.

Скаржник не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, однак скаржник оскаржував рішення суду першої інстанції з підстав визначення альтернативної підсудності позивачем цьому суду загальної юрисдикції за правилами ч.7 ст. 28 ЦПК України, хоча це є його виключним правом. Порушень норм процесуального права при з`ясуванні судом першої інстанції підсудності цієї справи саме Шевченківському районному суду м. Дніпра, яке є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, ухвалено без порушень правил підсудності, та і його належить залишити без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 133,137,141, 259, 367, 374, 375, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Дніпра від 08 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна