Провадження № 2-ві/205/1/25
УХВАЛА

10 березня 2024 рок м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі без повідомлення учасників справи заяву представника відповідача Бігун Світлани Леонідівни про відвід головуючому по справі по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г. перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

04 березня 2025 року представником відповідача через систему «Електронний суд» було подано до суду заяву про відвід судді Остапенко Н.Г., в обґрунтування заяви він посилається на те, що ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г. було прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження всупереч невідповідності позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема, поданий у паперовому вигляді позов не містить відомостей про наявність чи відсутність електронних кабінетів сторін та наявність відомостей про це у позивача, а сам позов підписаний особою, яка не має права його підписувати. Суддею ігнорується клопотання сторони відповідача про витребування у позивача доказів по справі. Такі дії є порушенням прав відповідача на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом. Такі дії з боку судді викликають сумнів у його безсторонності, тому відповідач вважає, що наявні підстави для відводу головуючого по справі від розгляду даної цивільної справи. З урахуванням зазначених обставин, просив відвести суддю Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г. від розгляду цивільної справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч. ч. 1-3, 7, 8 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення «Кастілло Альгар проти Іспанії» ).

З матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов позов до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду і відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 15.30 годин 30 вересня 2024 року.

22 серпня 2024 року представником відповідача Бігун С.Л. через систему «Електронний суд» було направлено заяву про ознайомлення з матеріалами справи, яку зареєстровано судом 23 серпня 2024 року.

25 вересня 2024 року представником відповідача Бігун С.Л. через систему «Електронний суд» було направлено відзив на позовну заяву, який зареєстрований судом 26 вересня 2024 року.

Частиною 3 статті 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Провадження по справі було відкрито ухвалою судді від 12 серпня 2024 року, підготовче засідання призначено на 30 вересня 2024 року. При цьому, відзив на позов було направлено через систему «Електронний суд» 25 вересня 2024 року, а із заявою про відвід представник Бігун С.Л. звернувся 04 березня 2025 року, тобто, поза межами строку, визначеного ч. 3 ст. 39 ЦПК України. Суд не приймає як винятковий випадок посилання заявника, що ОСОБА_1 не було відомо про упередженість головуючого судді до 04 березня 2025 року, оскільки інтереси відповідача в справі представляє адвокат Базюкевич Є.В., якому відомо про рух справи та стадію її розгляду, про що свідчать подані ним до суду заяви по суті та інші клопотання.

Мотивів, з яких заявник виходив, зазначаючи про упередженість судді по матеріалам цивільної справи, не зазначено. Обґрунтування висновків відповідача у заяві про відвід головуючому судді не наведено.

Таким чином, об`єктивних обставин, які б вказували на упередженість судді при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження по справі, або про порушення головуючим норм чинного ЦПК України відповідачем не наведено та доказів цього не надано, а самі підстави є по суті незгодою відповідача із розглядом справи суддею Остапенко Н.Г. та не розгляд клопотання відповідача.

За таких обставин, у задоволенні заяви про відвід судді Остапенко Н.Г. представникові відповідача Бігун С.Л. слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, ст. 40, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Представникові ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід головуючому по справі по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: