Номер провадження: 22-з/813/432/25
Справа № 499/796/20
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

учасники справи: позивач Приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба», відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» в особі свого представника Племениченка Геннадія Вячеславовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу

у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в особі свого представника Смирнової Лариси Петрівни

на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року та на додаткове рішення Іванівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2024 року, ухвалених Іванівським районним судом Одеської області у складі: судді Кравчука О.О. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено. Усунено перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою, способом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, що перешкоджають Приватному сільськогосподарському підприємству «Дружба» здійснювати користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0198, площею 11,895 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коноплянської сільської ради Іванівського (натепер Березівського) району Одеської області, до моменту припинення дії укладеного 01 вересня 2015 року договору оренди земельної ділянки. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» сплачену суму судового збору в розмірі 2102 гривні.

Додатковим рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаними рішеннями суду, ОСОБА_1 в особі свого представника Смирнової Лариси Петрівни звернулась до суду з апеляційними скаргами.

Постановами Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2025 року, повний текст яких складено 30 вересня 2025 року, апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі свого представника Смирнової Лариси Петрівни залишено без задоволення. Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року та додаткове рішення Іванівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2024 року залишено без змін.

09.10.2025 від представника Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» - адвоката Племениченка Геннадія Вячеславовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 7000 грн.

Від ОСОБА_1 в особі свого представника Смирнової Л.П. надійшли заперечення на заяву про стягнення судових витрат, в яких просить заяву залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Колегія суддів, дослідивши заяву представника Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» - адвоката Племениченка Геннадія Вячеславовича про ухвалення додаткового рішення, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За положенням ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 369/7551/21 зазначено, що виходячи зі змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Верховний Суд в ухвалі від 31 серпня 2021 року у справі № 748/1027/21 (провадження № 61-551св22) залишив без розгляду заяву стягувача про ухвалення додаткового рішення у справі № 748/1027/21 про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначивши, що заявник звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, клопотання про поновлення такого строку не заявляв.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Із матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу як у першій заяві по суті справи на стадії апеляційного перегляду справи - представником позивача заявлено орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 7000 грн.

До відзиву додано ордер на надання правничої допомоги серії ВН № 1433105 від 09.12.2025 в Одеському апеляційному суді (а.с. 100).

Також в матеріалах справи міститься Договір № 09/022019/253 про надання правої допомоги від 02.08.2019 року, укладений між позивачем та адвокатом Племениченком Г.В. щодо здійснення представницьких повноважень, на представництво інтересів в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, розмір гонорару за яким загалом становить 8100 грн.

Додатковим рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2024 року вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу і стягнуто з відповідачки на користь позивача судові витрати за надання правової допомоги за вказаним договором у розмірі 12000 грн (з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 01.09.2020).

Інших доказів, що підтверджували б розмір витрат на правову допомогу, заявником не надавалося до відзиву.

Постанова Одеського апеляційного суду ухвалена 30 вересня 2025 року, повний текст складено 30 вересня 2025 року.

Натомість, відповідну заяву про ухвалення по справі додаткового рішення, а саме щодо стягнення з відповідачки понесених судових витрат на правничу допомогу та із долученням відповідних доказів на підтвердження понесених витрат (Договір про надання правової допомоги № 09/02/2019/253 від 02.09.2019, Додаткову угоду № 89/5 від 09.12.2024, Акт приймання-передачі виконаних робіт від 09.10.2025, детальний опис робіт від 09.10.2025), подано представником Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» - адвокатом Племениченком Г В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» лише 09.10.2025, тобто із пропуском встановленого положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденного строку для подання таких доказів, який закінчувався, з урахуванням ч. 3 ст. 124 ЦПК України, 06.10.2025.

Відповідного клопотання про поновлення такого строку із зазначенням поважних причин неможливості подання даних доказів у встановлений положеннями ст. 141 ЦПК України строк, заява про ухвалення додаткового рішення не містить.

Таким чином, за наведених обставин справи, оскільки заявником подано заяву про ухвалення додаткового рішення по справі поза межами встановленого положеннями ст. 141 ЦПК України строку, клопотання про поновлення такого строку не заявляв, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування в даному випадку положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України та залишення поданої представником Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» - адвокатом Племениченком Г В. заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

Керуючись ст. 141, 246, 381 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» в особі свого представника Племениченка Геннадія Вячеславовича залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 02 грудня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький