10 грудня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Кузьміної О.І.
за участю секретаря Савицького В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань чи відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.11.2020 року між сторонами був укладений договір про надання послуг з постачання теплової енергії №371, відповідно до умов якого АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» (виконавець) надає ОСОБА_1 (споживач) послуги з постачання теплової енергії, відповідно до умов якого, позивач зобов`язується надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, передбачених договором. Послуги з постачання теплової енергії виконавець надає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно п. 55 Договору, останній набирає чинності з дня його укладення і діє до 31.12.2020 року. За змістом п. 56 Договору, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Згідно з п. 34 Договору. Споживач вносить плату виконавцю, яка складається з:- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги;- плати за абонентське обслуговування.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
При цьому, плата за абонентське обслуговування не може перевищувати граничний розмір, який визначається постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг». Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.
Плата за абонентське обслуговування визначається виконавцем відповідної комунальної послуги (затверджується внутрішнім наказом підприємства) за планованими витратами на абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента (на місяць) і в рахунку на оплату послуг значиться окремим платежем.
Відповідно до п. п. 1, 38, 45 Договору, споживач зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату послуг в установлені договором строки.
Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима.
Судом встановлено, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту.
З урахуванням викладеного заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати.
З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн.
Керуючись Законом України «Про теплопостачання», ст.ст. 209, 526 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд-
Позов Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяО. І. Кузьміна