РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року

м. Рівне

Справа № 561/1481/24

Провадження № 22-ц/4815/347/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс",

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Компані Інвест Фінанс",

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року (ухвалене у складі судді Зейкан Н.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компані Інвест Фінанс" про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ТзОВ "Діджи Фінанс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 18.02.2021 року ОСОБА_1 через особистий кабінет на офіційному веб-сайті "ТзОВ "ФК "Інвест Фінанс", з використанням одноразового ідентифікатора в якості підпису, було подано заявку на отримання кредиту № 8.

Таким чином, відповідач уклала Договір про надання споживчого кредиту №8 від 18.02.2021 року з ТзОВ "ФК "Інвест Фінанс" та отримала кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8700,00 грн.

Кредитні зобов`язання відповідачем належним чином виконані не були, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 37228,17 грн., а саме: 8700,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 28528,17 грн. заборгованість за відсотками.

У подальшому, 05.09.2022 року між ТзОВ "ФК "Інвест Фінанс" та ТзОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого ТзОВ "Діджи Фінанс" набуто право вимоги до відповідача за кредитним договором №8 від 18.02.2021 року.

ТзОВ "ФК "Інвест Фінанс" було змінено найменування на ТзОВ "Компані Інвест Фінанс", що підтверджується наказом №15-04-2024-1 від 15.04.2024 року.

Позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення вимоги на адресу ОСОБА_1 про сплату заборгованості за кредитним договором №8 від 18.02.2021 року.

Крім того, позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 37228,17 грн., 2422,40 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на правничу професійну допомогу.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за кредитним договором № 8 від 18 лютого 2021 року в сумі 15773,10 грн.

У задоволенні вимог у іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" 1026,12 грн. судового збору та 1500,00 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 до теперішнього часу кредитні кошти не повернула, тобто остання продовжує користуватися ними, тому з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом з розрахунку 2,71 % на день (як передбачено кредитним договором) в межах строку кредитування, який становить 30 днів у розмірі 7073,10 грн. та 8700,00 грн. за тілом кредиту.

Ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, складність справи, принцип співмірності та розумності судових витрат суд доходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 1026,12 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що нею було подано відзив на позовну заяву ТзОВ "Діджи Фінанс" у термін, визначений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 22.10.2024 року, проте в описовій частині рішення суду вказано, що відповідачем відзив подано не було.

Також нею були подані клопотання, які судом не були розглянуті.

В оскаржуваному судовому рішенні не враховано всі її аргументи, докази, підстави, не призначена і не проведена експертиза, а тому рішення суду має бути скасовано.

Суд першої інстанції, передчасно проголосивши рішення суду, позбавив її права на судовий захист.

Вказує, що у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив, клопотаннях нею наведені аргументи, що спростовують позовну заяву.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

17 січня 2025 року ТзОВ "Діджи Фінанс" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивачем доведено факт укладення відповідачем кредитного договору в електронній формі, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.02.2021 року між ТзОВ "ФК "Інвест Фінанс" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №8.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 Кредитного договору сума кредиту складає 8700,00 грн. Строк надання кредиту 30 днів.

Пунктами 3, 4 кредитного договору встановлено порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів та передбачено пролонгацію строку кредиту.

05.09.2022 року між ТзОВ "ФК "Інвест Фінанс" та ТзОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого ТзОВ "Діджи Фінанс" набуто право вимоги до відповідача за кредитним договором №8 від 18.02.2021 року.

ТзОВ "ФК "Інвест Фінанс" було змінено найменування на ТзОВ "Компані Інвест Фінанс", що підтверджується наказом №15-04-2024-1 від 15.04.2024 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що так як ОСОБА_1 кредитні кошти не повернуто, тобто вона продовжує ними користуватися, а тому з неї на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8700,00 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 7073,10 грн.

Також стягнуто витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком місцевого суду, з огляду на наступне.

Положеннями статей 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами статті 639 ЦК України Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Проте позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що саме відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач була ознайомлена з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу ОСОБА_1 .

Матеріали справи містять копію договору про надання споживчого кредиту № 8 від 18.02.2021 року, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і копію пропозиції (оферту) укласти електронний договір, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису та не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать про це.

Також, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.

До того ж не вбачається можливості встановити отримання електронного повідомлення з одноразовим ідентифікатором саме ОСОБА_1 , оскільки номери телефонів, зазначені у договорі про надання споживчого кредиту, позовній заяві та апеляційній скарзі відрізняються. Теж саме стосується і електронної адреси відповідача.

Крім того, у матеріалах справи відсутня інформація про належність платіжної картки відповідачу, на яку було зараховано грошові кошти у розмірі 8700,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Діджи Фінанс».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 626, 628, 639 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компані Інвест Фінанс" про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37228 (тридцять сім тисяч двісті двадцять вісім) гривень 17 копійок - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір, сплачений нею за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.